162 



Den ifrån kiselsj ran afTiUrPi.-Kle vätskan fäll- 

 des med kaustik ammoniak. FäJlninseu tvätta- 

 des, upplöstes ånyo för sig och fälldes med sam- 

 ma fällningsmedel än jo, bvaieller den torkades 

 och vägdes. Den upplöstes sedan, och den dervid 

 olösta kiselsjnan affiltrerades, h varefter kaustikt 

 kali tillsattes i öfverskott till lerjordens åter- 

 upplösning. Det af kaustikt kali olösta löstes i 

 saltsyra, och jernoxiden utfälldes med bernstens- 

 syradt, na tron, h varefter manganoxidul afskiljdes 

 med vätesvafladt svafvelanimonium och talkjord 

 med fosforsyradt natron. 



Lösningarne efter fällningarne med kaustik 

 ammoniak fälldes med oxalsyrad ammoniak, och 

 solutionen efter oxalsyrade kalkens affiltrering fäll- 

 des med fosforsyradt nation. 



Alkalihalten bestämdes på ett eget prof , me- 

 delst behandling med fluorvätesyra, fluorens utdrif- 

 vande med svafvelsyra, de svafvelsyrade saker- 

 nas upplösning i vatten, fällning med ättiksyrad 

 baryt och kaustik ammoniak, lösningens afdunst- 

 ning till torrhet och de ättiksyrade salternas de- 

 struktion i glödgning samt återupplösning af det 

 lösliga i vatten. Det kolsyrade alkalit förvandla- 

 des med saltsyra till chlorid och vägdes efter 

 glödgning, h varpa kalihalten bestämdes med 

 platinasalt, fällningen vägdes och kalihalten 

 beräknades, h varefter, genom jemförelse med 

 vigten af alkalichloriden, man erfor om natron 

 varit närvarande. 



Till alkaliernas bestämmande begagnades om- 

 kring 4 giammer, och till de andra beståndsde- 

 larnes utrönande omkring 1^ gramm. 



Enligt detta förfarande erhölls följande pro- 

 centiska sammansättning: 



