176 



plar, och förklarade den nu utan tvekan för en 

 egen art, under namn af Mas hetulinus ^ li var- 

 emot den andra, först under namn af Mils suh- 

 tilis beskrifna arten, som var allmännast i step- 

 perna och der syntes företaga ordentliga vandrin- 

 gar, här kallades M. vagus. ?sågra nyare för- 

 fattare hafva likväl sedermera äter sammanslagit 

 dessa båda arter, under det collectiva namnet M. 

 subtilis , men sedan Pallas' tid har ingen zoolog 

 mig: vetterlie^en haft tillfälle att se nåoon af dera 

 i naturen, lika litet som de hittills blifvit an- 

 märkta på denna sidan Uralfloden. — Det är 

 således ganska märkvärdigt, att den ena af dessa 

 arter äfven förekommer i Sverige. 



Yid Rönneberga, nära Landskrona, på en med 

 björkar planterad sandås, tog jag i Juli månad 

 1835 en råtta, som i min samling förvaras, och 

 som så fullkomligt Öfverensstämmer med Pallas' 

 beskrifning på sin Mus betulijuis _, som hade be- 

 skrifningen efter detta exemplar blifvit gjord. 

 Oaktadt denna råttas litenhet, dess svarta rand 

 längs ryggen och utomordentligt långa svans ge- 

 nast väckte min uppmärksamhet, och tycktes sätta 

 utom allt tvifvel dess skillnad från hvarje hittills 

 såsom svensk beskrifven art, blef jag först ny- 

 ligen uppmärksam på den oväntade identiteten 

 med den siberiska Miis betulinus. I den trakt 

 der denna råtta togs, har jag sedermera ej haft 

 tillfälle att någon längre tid uppehålla mig, men 

 intressant vore att framdeles få utrönt, huruvida 

 den der allmännare förekommer, liksom den otvif- 

 velaktigt flerestädes inom fäderneslandet måste 

 finnas; äfvensom huruvida dess lefnadssätt här 

 öfverensstämmer med de underrättelser Pallas 

 derom leninat. 



Med 



