197 



den qvantitativa analysen. Det slammade och i 

 oljebad torkade mineralet blandades noga med 

 kolsyradt natron och brändes. Massan, som var 

 väl fluten och af en blågrön färg, utlakades med 

 varmt vatten; det olösta togs på filtrum och tvät- 

 tades ganska väl. Lösningen tillika med tvätt- 

 vattnet afdunstades till mindre volum, hvarefter 

 kolsyrad ammoniak tillsattes till det upplöstas 

 utfällning, och lösningen intorkades i vattenbad, 

 löstes ånyo och försattes med kolsyrad ammoniak 

 samt intorkades. Det som nu, efter tillsatt vat- 

 ten, återstod olöst upptogs på filtram och förena- 

 des med det, som återstod vid massans första ut- 

 lakning-. Härur afskildes nu kiselsyran på van- 

 ligt sätt. Ur solutionen utfällde kaustik ammo- 

 niak berylljorden jemte litet mangan, b vilka åt- 

 skildes genom behandling med kaustikt kali, 

 bvarefter berylljorden förmedelst kaustikt ammo- 

 niak utfälldes ur lösningen, sedan den förut blif- 

 vit med syra neutraliserad. Ur lösningen, fil- 

 trerad från fällningen med kaustik ammoniak, ut- 

 fälldes kalkjorden med oxalsyrad ammoniak. Til- 

 lika utfälld mangan frånskildes och kalken be- 

 stämdes både såsom kolsyrad och svafvelsyrad. 

 Med hydrothyon-ammoniak utfälldes ur den åter- 

 stående solutionen litet svafvelmangan, som löstes 

 i saltsyra, hvarefter mangan utfälldes med kol- 

 syradt natron i kokning. 



Kiseljorden prof va des på sin renbet, genom 

 bebandling med en lösning af kolsyradt natron. 

 Den bärvid efter en längre fortsatt kokning qvar- 

 blifna återstoden togs på filtrum och brändes, 

 hvarefter dess vigt afdrogs från vigten af den 

 erbållne kiselsyran. På samma sätt som förut 

 utdrogos och bestämdes i den nämda återstoden 

 små qvantiteter af kiseljord, berylljord, kalkjord, 



