229 



slungforjiiigt band alldeles likt det hos hunden 

 blef härvid synligt. 



Fotens korsband, af Weitbrecht ligameTitiim 

 commwie cruciatwn tarsi kallad t, blir af denne 

 författare väl betraktadt som ett band, men der- 

 jemté såsom sjelf bestående af tvenne. Han sä- 

 ger nendigen (i Sjndesmologia &c. Petrop. 174-2 

 p. 292) vid beskrifningen af ifrågavarande: "unum 

 in latere externo alterum in latere interno." Clo- 

 QUET (Traité d'Anatomie Ed. IV Paris 1838 T. I 

 p. 603) kallar korsbandet ligaments annulai- 

 res du pied, nemligen det ena ligament ännu- 

 laire interne, som slutar i ligaraentum deltoi- 

 deum, det andra, som slutar på yttre sidan af 

 tarsus, kallar han ligament annulaire anterieure. 

 Af dessa tvenne band, som utgöra korsbandet hos 

 menniskan, är det yttre, eller det som kommer 

 från tibia och slutar på y\X\e sidan af foten, bå- 

 de afgjordt det starkaste och Jiie.st constanta. Det 

 andra är ofta så svagt utbildadt, att det knap- 

 past kan skiljas från den gemensamma senbin- 

 dan. Båda dessa band korsa sig öfver senan af 

 den långa sträck muskeln för tårna. Vid undra 

 sidan af korsningsstället är bottnen af det slung- 

 formiga bandet fastvuxen, och starka trådar af 

 det yttre korsbandet förena sig med yttre arJiien 

 af samma slungband. 



Den yttre delen af korsbandet, som sålunda 

 hos menniskan spelar en det inre öfvervägande 

 rol, betäcker här helt och hållet det slungfor- 

 miga bandet. Hos hunden saknas det yttre kors- 

 bandet, hvarföre ock det slungformiga bandet lig- 

 ger alldeles isoleradt och blottadt. Det stora nedåt 

 gående bandet hos hunden är deremot tydligen 

 analogt med det inre korsbandet hos menniskan. 



