931 



här ifrågavarande bandets belägenhet. Från den 

 inre armen öfvergå några trådar af bandet i 

 den af ålder så kallade apparatus ligamentosus 

 tarsi; andra förena sig med trådar, kommande 

 från den närbelägna jttre processen af astragalus. 

 En annan del af samma arm fäster sig på den 

 bakre ytan af nyssnämda inskärning af astra- 

 galus, och en annan del går in i den märkvär- 

 diga rännan (sulcus sustentaculi) på undra sidan 

 af astragalus och fäster sig der dels på astragalus , 

 dels på den till nämda ränna gränsande ytan af 

 calcaneum; den största delen af trådarne, tillhö- 

 rande inre armen, fäster sig dock på den undra 

 sidan af det så kallade sustentaculum astragali i 

 närheten af calcaneum. Den andra , eller yttre 

 armen af bandet går rakt nedåt och något bakåt 

 till öfra ytan af calcanei främre utskott och fäster 

 sig t vert öfver denna yta. Denna yttre arm är 

 den starkaste; den förstärkes dessutom af några 

 trådar från ligamentum cruciatum på den yttre 

 sidan och bildar till en betydlig del det bak- 

 i'e fästet för M. extensor digitorum communis 

 brevis. På en del lik gingo de nyssnämde, den- 

 na arm följande, trådarne af ligamentum cru- 

 ciatum ända ner ttU yttre sidan af metatarsus. 

 Den inre armen låg, då ligamentum fundiforine 

 ej var spändt, hvilande mot främre utskottet af 

 astragalus; främre sidan af bandet ligger emot 

 apparatus ligamentosus. Bakre ytan är med en 

 lös cellväf fästad vid den i sinus tarsi utskjutan- 

 de, på egna ligamenter för öfrigt blottade syno- 

 vial säck, som tillhör den yttre, öfre ledgången 

 emellan astragalus och calcaneum. 



Om jag icke först vid dissectionen af hun- 

 den, der de här beskrifna ligamenterne äro från 

 hvarandra så vidt åtskiljda, blifvit uppmärksam 



