232 



på tillvaron af ligamentum fundiforme, så skulle 

 jag troligen ej vid undersökningen af niennisko- 

 fotens muskel-ligamenter kommit på den tankan, 

 att ligamentum eruciatum och ligamentum fundi- 

 forme vore så åtskilda bildningar. Så mycket an- 

 genämare var det mig att, genom Professor Sun- 

 devalls försorg, kort efter komma i tillfälle att 

 undersöka fotens ligamenter hos en nyligen i ett 

 menagerie död Simia Cynomolgus. Hos detta djur 

 fanns endast en ganska tunn fascia anticruris och 

 dorsalis tarsi. Ligamentum eruciatum var, lik- 

 som hos hunden, beläget högt öfver vrist-leden 

 och ofullsländigt utbildad t. Den del af korsban- 

 det, som nertill slutar sig på inre sidan af tar- 

 sus, var här liksom hos hunden starkt ut veckla dt 

 {^fig' 3. 1.). Det började högt öfver vristen på fibu- 

 la; omslöt senorne af M. extensor longus hallucis, 

 men slutade sig på nedre ändan af tibiag främre 

 sida, strax öfver maireolus internus. Af kors- 

 bandets andra, eller yttre del funnos här endast 

 de trådar, som hos menniskan fästa sig vid liga- 

 mentum fundiforme {fig- 3, 3.). Då den öfriga 

 delen af korsbandet, som hos menniskan betäcker 

 ligamentum fundiforme, här saknas, och den till- 

 städesvarande delen är belägen så högt öfver vri- 

 sten, så blir en följd deraf, att liga nentum ftmdi- 

 forme endast är betäckt af den tunna genomskin- 

 liga fascia anticruris, h vårföre det, när denna 

 sednare aftages, visar sig ganska tydligt. För öf- 

 rigt var ligamentum fundiforme här bildadt på 

 samma sätt som hos hunden. Båda dess armar 

 fastade sig på den främre processen af hälbenet. 

 Ligamentets bakre rand låg helt nära ledrullen 

 af astragalus och på dess främre rand fastade sig 

 en betydlig del af den korta utsträcks-jnuskeln 

 för tummen och de öfriga tårna. Den här be- 



