235 



Bibliothek, är äfveii det yttre ligameiitum cru- 

 ciatuin afbildadt såsom slutande på yttre randen 

 af tarsus i trakten af os cuboideum. 



Då ligamentum fundifornie förekommer så con- 

 stant, och dessutom utbildadt till en så betydlig 

 styrka, så torde man häraf kunna sluta, att det måste 

 vara af synnerlig vigt för fotens mekanism. Dess fun- 

 ction måste dock närmast vara inskränkt till åter- 

 hållandet af de två muskler, som passera igenom 

 detsamma. Märkvärdigt är, att dessa samma musk- 

 ler för samma ändamål äfven äro försedde med 

 de äldre kända ligamenterne, nemligen ligam: 

 annulare och ligam. cruciatum, hvilka tillika om- 

 sluta senorne af M. M. tibialis anticus och exten- 

 sor longus hallucis. Dessa sednare muskler äro 

 sålunda försedde med tvenne retinacula och M. M. 

 extensor digit com. longus samt peronasus tertius 

 äfven med ett tredje, i sjelfva verket starkare än 

 tie nyssnämde, och ensamt verkande i riktningen 

 mot sjelfva tarsus. Af ligamenti fundiformis 

 styrka, fäste, läge och öfriga förhållande synes 

 man vara berättigad att sluta, det de muskler, 

 som af detsamma fasthållas, vid vissa kropps- 

 ställningar och rörelser med betydligt våld söka 

 att aflägsna sig från vristen. Det är nemligen 

 sannolikt, att det ifrågavarande ligamentets styrka 

 är noga afpassad efter samma musklers sträfvan- 

 de att aflägsna sig från fot vinkeln. Härifrån kom- 

 mer maji lätt att göra sig den frågan, hvarest an- 

 ledningen kan sökas till en så stark spänning i 

 dessa tvenne muskler. Om functionen af M. exten- 

 sor digitorum longus endast bestode i den lätt 

 och med sä föga kraft utförbara lyftningen, eller 



