251 



manade af Klint befälet att förnya det, innan 

 ännu den Cronstadtska afdelningen af r3'^ska flot- 

 tan kunde hinna till undsättning. Hans plan 

 vann mycket bifall, men blef icke följd. Vid 

 Öfverbefälhafvarejis sida befann sig nu Engelske 

 Amiralen Sir Sidney Smith, hvilken inverkade på 

 besluten och, förmodligen, efter en åt honom af 

 dess regering gifven instruktion, för hvilken det 

 Svenska intresset icke var hufvud föremålet. 



De olyckliga följder af Klint förutsagt in- 

 träffade i högre mått än man kunnat ana, ty 

 Svenska flottan inlopp i Wiborgska viken och blef 

 der genast innestängd, omgifven på landssidan 

 af en fiendtlig kust och på sjösidan af den före- 

 nade fiendtliga flottan. Nu blefvo goda råd dyra. 

 Förtviflade planer till räddning uppgjordes och 

 öfvergåfvos. Efter många strider och brydsamnia 

 öfverläggningar blef slutligen den plan, som af 

 Klint uppgjordt och försvarat, antagen och ut- 

 förd med framgång, under en för flottan ärofull 

 strid, h vårföre han, vid återkomsten till Svea- 

 borg blef utnämd till Kapten, ehuru ännu ej mer 

 än 19 år gammal. 



Med dessa dater, tillräckliga att bereda högt 

 anseende åt en mogen man, så godt som slutade 

 han, ännu yngling, sin egentliga krigiska bana. 

 Återstoden af hans lefnad skulle offras åt fred- 

 ligare, men icke mindre ärofulla bemödanden för 

 det vapen, åt h vilket han egnat sin verksamhet, 

 nemligen undervisning åt unga ämnen för flot- 

 tan, och anskaffande af noggranna sjökort för en 

 säker segling. 



Redan kort efter reträtten frän Wiborgska 

 viken, i livars lyckliga utgång hans rådslag haft 

 så stor del, författade han i Sveaborg en karta 

 öfver flottornes ställning, som så vann Stor- Ami- 



