ne, och att kasta en hastig öfverblick på de 

 hufvudsakligaste derpå grundade teorier* 



Diatomeerne äro utan tvifvel de alger, 

 som stå närmast djur-riket. Man finner bland 

 dem icke allenast former, som genom sin likhet 

 med flera Infusorier, antyda med dem en när- 

 mare frändskap, utan man har äfven hos en 

 del trott sig finna en frivillig rörelse. Större 

 delen af de enklare af dem hänföras också der- 

 före af flera utmärkta naturforskare till djurri- 

 ket. Men äfven flera af de mera sammansatta 

 har man velat räkna dit. Gaillon trodde sig 

 finna, att de större Diatomeerne endast vo- 

 re en sammansättning af enklare, eller ett ag- 

 gregat af smådjur, som i en period fria, och 

 försedda med rörelse, i en annan förena sig, för 

 att vegetera inom ett gemensamt slem, hvari- 

 från de ånyo skilja sig för att fortplanta arten. 

 Det var på en observation på Conf. comoi- 

 des Dillw. som han grundade denna sin lära, 

 och han utsträckte den icke allenast till Oscilla- 

 torier och Conferver „ utan äfven Chareme fin- 

 go ingå bland de organismer, som han kallade 

 Nemazoairor '). 



Denna Gaillons teori fann väl uti en an- 

 nan fransman Desmaziéres 2 ) en förfäktare, men 

 äfven skarpa motståndare i Bory, och i synner- 

 het Turpin. Denne sednare skref, för att ve- 

 derlägga Gaillons lära, en särskilt memoire, 



1 ) Expériences microscop. & physiologigues sur une 

 espéce de Conferve &c. och art. Thalassiophytes uti 

 Diet. des Sciences JVat. V. 53. 



2 ) Sur V animalité de quelques Hydrophyles , et des 

 Mycodermes en particulier. Bnllet. des Se. JVat. 

 IVov. 1828. 



