10 



glomerata , observerad af Treviranus. Jag vå- 

 gar framdraga detta som ett bevis på båda ob- 

 servationerries riklighet, snarare än som en be- 

 kräftelse på Borys mening, att dessa båda, nog 

 skilda former, endast skulle vara olika åldrar 

 af samma art. Då de båda bibehållit sin olik- 

 het i form under alla deras olika åldrar, ifrån 

 deras tillstånd af frö, till deras tillstånd af upp- 

 lösning, tyckes nian icke mera böra kunna be- 

 tvifla deras rättighet att bibehållas, som skilda 

 species. Emedlertid är det högst anmärknings- 

 värd^ att hos båda kulorna hafva denna in- 

 stinktartade egenskap, att samla sig i stjernfor- 

 miga figurer, äfvensom att de söka skuggsi- 

 dan af kärlet, och undvika ljuset, ett förhållan- 

 de, som man ej återfinner hos Conferva zo- 

 nata. 



Ehuru jag icke vill inlåta mig i några hypo- 

 teser öfver detta fenomen, kan jag likväl ej 

 underlåta, att deröfver göra ett par anmärknin- 

 gar. Bee.keley, som i sina Gleunings of' Bri- 

 tish algce erkänt, och sökt förklara detta feno- 

 men, har nyligen återtagit denna mening, och 

 sökt tillskrifva det en helt och hållit mekanisk 

 orsak. Den olika specifika vigten hos kulornas 

 semifluida innehåll och vattnet, skuiie nemligen 

 förorsaka en exosmose och endosmose genom ku- 

 lornas membran, och denna åter skuiie åstad- 

 komma strömningar i vattnet, h vilka skulle sät- 

 ta kulorna i rörelse, tills dess ett equilibrium 

 ägde rum, då de sönko till bottnen och begyn- 

 te vegetera. Han medgifver likväl, att han än- 

 nu icke genom några försök fått tillfälle att be- 

 kräfta denna mening; också, granskar man den 

 något närmare, skall man troligen finna, att 

 den är helt och hållit ulan grund. Borde icke 



