uppställning torde böra föredragas de förut anför- 

 da, såsom till större delen stödjande sig på habi- 

 tuella karakterer. 



Lägger man sålunda fructifications-organerne 

 l ill grund för algernes indelning, tyckas de böra 

 sönderfalla i 3:ne stora bufvudgrupper. Hos en 

 del (ocb hit höra Confervoideerne med undantag af 

 Ceramieerne _, Ulvaceerne och sannolikt äfven JYo- 

 stochinerné) består fröns af större eller mindre 

 säckar, uti hvilka den inneslutna massan utbildar 

 sig till fructification. Fröna utsläppas sålunda 

 ifrån hvarje del af växten, hos högst få uttränga 

 de genom ett yttre utbildadt organ, som kommu- 

 nicerar med den öfriga delen af fröns. Det är 

 iröna, som ger färg och consistens åt det hela, ty 

 så snart de ärö utsläppta, upplöses alltid den del 

 af fröns, h varifrån de utgått. Kort före deras 

 utträngande antaga de en liflig" rörelse, som fortva- 

 rar ännu någon tid, sedan de utträngt ur cellerne. 

 Deras germination består i en blott expansion af 

 det lilla fröets membran. Den gröna färgen är 

 hos dem betydligt öfver vä gande. 



Hos de egentligen röda algerne (och jag me- 

 nar härmed Ceranueer och Floridéer) förekom- 

 ina merendels, om icke alltid, srne slag fructifi- 

 cations-organer: Kapsler inneslutande fertila frön, 

 som än äro fastade vid bottnen , än hopbakade 

 i en eller flera sphaeriska kulor; Grämda ^ som 

 de kallas, .ätVenledes fertila, vanligen liggande 4 

 och 4 tillhopa, inbäddade i fröns. Fröna äro hos 

 dessa icke försedda ined någon rörelseförmåga, 

 utan utsläppta falla de straxt till bottnen; de utgö- 

 ra endast en obetydlig del af fröns, som derföre 

 fortfar att vegetera , sedan de äro utfallna. Ger- 

 minationen hos båda organernes frön är sinsemel- 

 lan alldeles lika; den tyckes icke, som hos de fö- 



