24 



skilja sig icke från h varandra, utan tätt hoppac- 

 kade ser man hos dem endast ett sakta utflytande. 



Länge bibehöllo sig kulorna i den emotta- 

 gande trådens leder oförändrade, och jag afvak- 

 tade derföre med så mycken mera sannolikhet 

 deras öppnande, för att utsända den nya traden 

 så som Vaucher beskrifvit det. Men till min för- 

 undran var det i stället här jag återfann analogi- 

 gien med Conferv-sporidierna. Långt ifrån nemli- 

 gen, att de sphasriska sporidie-massorna endast bil- 

 dade hvar sin nya tråd, hade de endag upplöst sig 

 i oräkneliga rörliga kulor, som i likhet med de 

 öfrigas, snart bildade ett grönt bälte långs tall- 

 rikens skuggsida. 



Det är sålunda endast genom k opul a ti ons- fe- 

 nomenet, som Zygnemerne skilja sig ifrån Confer- 

 verne; i alla öfriga utvecklings- förändringar öf- 

 verensstämma de med dem i det närmaste. 



Ectocarpea?. 



Dessa hafva af olika Författare fått sig anvista 

 ganska olika platser i Systemet. Lyngbye och 

 Bonnemaison sätta dem emellan Callithamnion och 

 Bulbcchaete, Gailion emellan Grifiithsia och Ce- 

 ramium, Link. och Fries närmast Coditim och Vau- 

 cheria; min Far, Gre ville, Hooker och Harvey 

 m. fl. gåfvo dem en plats närmast Sphacelaria. 



Endast en noggrannare kännedom af fructi- 

 ficationen kan häfva den ovisshet, som är uttalad 

 i alla dessa olika meningar. De yttre organer, 

 som man hittills ansett som frukter, och hvilka 

 troligen gifvit anledningen till alla dessa Författar- 

 nes olika meningar, äro knappast att anse som 

 fruclifications -organer. Några observationer på 

 Ectocarpus totnentosus och siliculosus var. atrovi- 

 renslcäa mig nemligen, att antaga fructificationen 



