25 



som inre, och alldeles liknande den af en Gonferva, 

 livarmed dessa alger äfven öfverensstämma i ha- 

 bitus. 



Hos båda ofVannämda species observerade 

 jag ett alldeles likartadt rörelse-fenomen med hvad 

 jag redan anfört bos Conferva. Sporidierne hade 

 icke ett så tvdltet rostrum, uian en mera rundadt- 

 aflång form; men rörde sig med mera liflighet, än 

 jag såg det hos någon annan art, fästande sig of- 

 ta 2 och 2 eller 4 oc b 4 tillhopa, kastade de sig 

 lifligt ikring sin fästpunkt, som centrum. 



Olyckligtvis observerade jag hos båda dessa 

 arter rörelsen icke förr, än efter sporidiernes ut- 

 gång ur tråden. Att likväl de rörliga kulorna 

 icke kunde härleda sig från något annat species 

 är jag fullt öfvertygad om. Hvar och en art var 

 ensam i sin särskilta tallrik, sporidierne hade 

 färgen af moderväxten, och då jag straxt under- 

 sökte denna, såg jag många leder uttömda, i an- 

 dra lågo kulorna alldeles färd ig bildade, under det 

 i de så kallade siliqiuc massan låg hopträngd i 

 samma oregelbundna skick, som vanligt i deras 

 trånga leder. Jag anser derföre temligen säkert, 

 att de rörliga sporidierna hade utträngt ur trådar- 

 ne, och ej ur frukterna. 



Snarast skulle jag vara böjd att anse siliquce 

 endast som första rudimenterna till nya grenar. 

 Hos en, Ectocarpus cruciatus sig närmande form, 

 såg jag än siliquEe af vanlig form, än i spetsen för- 

 längda i en hyalin tråd med långa artiouli, hvari 

 fruktens korta småningom öfvergingo. Andra ha- 

 de fruktens articuli dubbelt längre än vanligt, så 

 att serien af öfvergåugar från de så kallade fruk- 

 terna till vanliga grenar tycktes vara alldeles full- 

 ständig. Lika tydlig ser man denna öfvergång 

 hos Ectocarpus tomentosus. Äfven hos denna hafva 



