4o 



clen andra skola vi se det bestämd t inskränkt. 

 Vi hafva hos de till förra afdelningen hörande 

 Algerne sett fructificationen ligga innesluten inom 

 de säckar, hvaraf fröns utgöres. De med rörelse 

 försedda sporidierne utbildas i h varje del af väx- 

 ten; det är de som gifva färg och, att jag så må 

 säga, hållning åt det hela; ty så snart de äro 

 utsläppta, upplöses åtminstone den del af fröns, 

 hvarifråu de utgått. Deremot hos de arter, som 

 höra till denna afdelning, utgör fructificationen 

 endast en liten del af växten, som fortfar att 

 vegetera sedan fructificationen är affallen. Spo- 

 ridierne äro icke försedde med någon rörelse, de 

 falla endast till bottnen, der de germinera, icke 

 som hos de förra genom en blott expansion, utan 

 som det tyckes utsändande rottrådar igenom den 

 yttre membranen. 



Om de sålunda å ena sidan tyckas vara väl 

 begränsade ifrån de föregående, äro de å andra 

 så öfvergående i h varandra, att jag fruktar det 

 man svårligen kan uppdraga någon gräns emel- 

 lan de olika familjer, som man hos dem antagit. 

 På artikulationen får man icke lägga för mycken 

 vigt *), och ännu mindre existerar någon skill- 

 nad i fructificationen hos Ceramieer och Fiorideer. 



Fructifications-organerne synas vara af 2:ne 

 slao bos de flesta, om icke alla, tillhörande ar- 

 ter. Abstraherar man från alla främmande, ofta 



*) Hos de artikulerade avterne bland Florideerne, har 

 man antagit artikulationen endast bestå i en yttre 

 hopknipnihg, utan motsvarande inre diafragmer; men 

 detta påslående saknar all grund. Hos t. ex. Chon- 

 dria kaliformis finnas inre diafragmer, konstruerade 

 på samma sätt, som den öfriga delen af fröns af små 

 runda celler. Sådan är äfven structuren af många 

 bland de öfriga Florideerne och jemväl alldeles sådan 

 som den återfinnes hos en stor del Ceramieer. 



