terie nicht galiz einförmig ist. Deiin die Bruch- 

 jläche hat einen seidenartig schillernden GlanZj, 



der noch sichtbarer ist wenn man die Bruch- 

 Jläche polirt. Es zeigen sich dann an einem der län- 



terne och ritningarne flere gånger för Herr Baron Ber- 



zelius, för Babon Wrede, Professor Wahlberg, ni.fl: och 

 redan några månader förr än jag meddelade den, som jag 

 då trodde, nya upptäckten åt Kongl. Vetenskaps Aca- 

 demien. Detta allt har jag ansett mig höra anföra, för 

 att undanrödja anledning till collision med den om 

 den mikroskopiska anatomien så högst förtjente Pro- 

 fessor Purkjnje. Också visa våra undersökningar en 

 ganska olika riktning, äfvensom till en del olika, ehuru 

 icke hvarandra motsägande resultater. Purkinje har 

 icke, då Fe^enkels disputation författades, känt Leeu- 

 wenhoeks upptäckt, lika litet som jag kände den då 

 min afhandling meddelades Kongl. Academien. Jag 

 tror att jag var den förste, som i senare tider upp- 

 tagit och i flere b ref bekantgjort denna, i nära 

 ett och ett hälft sekel af dem okända, och således af 

 sådane män som Haller, Sömmerring, Rudolphi, Mec- 

 kel, Heusinger, Beclard, Weber, Krause, Wagner och 

 flere, alldeles öfversedda högst vigtiga upptäckt. 



Purkinjes och Fr^nkels arbete är emedlertid det 

 första efter Leeuwenkoeks, som gifvit riktiga be- 

 grepp om tändernas inre byggnad, och man kan säga 

 det första, genom hvilket dessa begrepp komma ve- 

 tenskapen tillgodo. Jag är nöjd om denna min lilla 

 afhandling kommer i tredje rummet. Då jag haft 

 flere månaders längre tid att bearbeta ämnet, tillskrif- 

 ver jag helt och hållit denna omständighet, att jag 

 med större fullständighet observerat förloppet af tand- 

 bens-rörens finaste grenar, äfvensom att jag i tand- 

 benet upptäckt de så kallade brosk-kropparne , och 

 att jag sålunda lyckats ådagalägga en vida större 

 identitet emellan tandbenet och det egentliga benet, än 

 man på länge anat. Likaså har jag visat identiteten 

 emellan den substans, som bekläder roten af de flesta 

 enkla tänder och kortikal-substansen hos de växt- 

 ätande djuren. Emaljen har deremot Purkinje un- 

 dersökt noggrannare än jag. 



