75 



gen af samma tjocklek, som de hos menniskan. 

 Nära gränsen emellan den inre hornlika substan- 

 sen och den hvita af b ;if vas de märkligaste små 

 grenarne, mest i vertikal riktning, både mot ro- 

 ten och kronan. I kronan af tanden srena de 

 sig föga förr än mot slutet, men synas i mikro- 

 skopet vid 500 gångers lin. förstoring liksom lud- 

 na af en otalig mängd från dem utgående, ytterst 

 fina grenar. I roten äro dessa parallel-rör mera 

 glesa och klart framställbara, storgreniga, till en 

 del ^-formiga, samt i ändarne emot ca vitas pul- 

 pi liksom uppblåste. En högst märkelig omstän- 

 dighet är, att en del grenar tyckas öfvergå i de 

 fina slingriga rören af cortical-substansen, h vil- 

 ka åter öppna sig i denna sednares korpuskler 

 eller benceller. Tandbenet hos Bradypus är 

 nemligen ända upp till kronan omgifvet af cor- 

 tical-substans ; emalj-beläggning tyckes alldeles 

 saknas. 



I de små, äfven cylindriska och mot roten 

 öppna, ihåliga tänderne af Dasjpus ncxuemcin- 

 ctus äro stamrören föga mer än hälften så tjoc- 

 ka, som hos menniskan. De som intaga den inre 

 delen af kronan äro mera siinerisra , divergerande 

 och mindre parallela, än de till sidorne af tan- 

 den. Desse seclnare gå nästan raka med en enda 

 svag bågformig böjning, som vänder konvexite- 

 ten mot kronan och mot tandens axis. De inre 

 rören i kronan synas mest grenige; alla visa 

 grenar mot deras yttre ändar. Tandbenet tyc- 

 kes hos Dasjpus vara alldeles blottadt både på 

 emalj och cortical-substans, till h vilka jag icke 

 sett ringaste spår. 



Hos Fåret så väl i framtänderne, som i de 

 tvenne hopvikna skifvorna af kindtändernes ben- 

 substans, voro stamrören böjde i fina, våglika 



