79 



cellul och bildade ett nät af anastomoser, så väl 

 emellan grenarne sjelfva, som emellan kalkcellu- 

 lerne, h vilka äro vida finare än de som synas i 

 benen. Äfven i den tes incisivi hos hästen sy- 

 nas flerfaldiga , parallelt med ca vi tas pulpae gåen- 

 de hvita, mindre genomskinliga strimmor _, lik- 

 nande års-ringarne i trädet. Dessa härrörde dock 

 här icke ensamt af parallel-höjningar af rören, 

 utan förnämligast af dylika små kalkcelluler, som 

 samlat si? i en viss sträckning utefter hela tand- 

 väggen. Omkring dessa böjde sig talrika små- 

 grenar och tycktes i dem öfvergå. På några stäl- 

 len kunde jag tydligen se, att dessa små, hvita 

 kalk-celluler voro fullkomligen lika de, som finnas 

 i benen och i cortical-substansen, se Tab. V, fig. 3. 



Särdeles stora och tydliga funnos dessa ben- 

 jords-celler i den tandbensubstans, som ofvan 

 från fyller ca vitas pulpae, man ser dem här vida 

 större än i friska ben. 



Uti en dens incisivus lacteus funnos stam- 

 rören mindre täta, mera tydligt storgreniga och 

 äfven ojemna. De koncentriska strimmorne till— 

 kommo här dels genom rörböjningar, dels genom 

 en rikare afgång af grenar i en bestämd sträck- 

 nin°; längst utåt voro rören än raka, än ore^el- 

 bundet slingriga ; närmast ca vitas pulpae mera un- 

 dulerade. På bakre sidan af tandens hals syn- 

 tes stamrören utefter största längden af tanden 

 gaffelformigt delade. Kalkcellulerne voro större 

 än i den permanenta tanden. 



I de permanenta kindtänder ne af full vuxna 

 hästar lågo stamrören i tandbensubstansen ej 

 så tätt, som i framtänderne och bibehöll i det 

 närmaste sin tjocklek ända tills helt nära emal- 

 jen, som här märkvärdigt nog följer tandbenet 

 ända längst ut i rötternas ändar; grenarne voro 



