8i 



knappast den bredd, som rören sjelfva. De äro 

 ytterst svagt, nästan omärkbart unclulerade , men 

 o öra deremot en mängd andra, nästan vinkel- 

 formiga, parallela böjningar, af h vilka en del föl- 

 ja på -* 5 Pariser lineas, andra på något större af- 

 stånd ifrån hvarandra ; sådane böjningar göra rö- 

 ren så väl uppifrån och nedåt, som äfven från 

 höger till vänster och tvärtom. I dessa böjnin- 

 gar bildas de koncentriska ringarne, om h vilka 

 mera längre ned skall omnämnas. Här, liksom i 

 de fleste andra tänder, aftogo stamrören mer och 

 mer efter som- de närmade sig tandens yttre vägg, 

 under det att de dela sig gaffelformigt i ganska 

 spetsiga vinklar, och fylla såmedelst det större 

 rum de hafva att intaga, ju mera de aflägsna sig 

 från tandens axel. Utom denna delning afgifva 

 de tätt efter hvarandra följande kortare grenar, 

 h vilkas lopp jag dock icke närmare kunde för- 

 följa, då de så hastigt fylldes med det fluidum, 

 hvaraf praeparatet genomdränktes, att de blefvo 

 lika klara som -mellanrummen sjelfva. 



Utom dessa korta rör, som sålunda till en 

 stor del upptaga mellanrummen, så voro dessa 

 mera än i några af de förut beskrifna tänderne 

 upptagne af små korta, kantiga punkter eller kalk- 

 celler, som i dessa mellanrum lågo kringströdda 

 liksom hvit sand och af olika storlek. Utom 

 dessa så tillsägande kringströdda och glesare 

 kalkceller, förekommo äfven andra, större, tä- 

 tare sammanhopade och sins emellan sam- 

 manhängande kalkceller, emellan de nyssnämn- 

 da parallel-böjningarne af rören. Dessa äro 

 fuilkomligen analoga med dem, som beskrifvits 

 vid hästens och flera djurs tänder. På tvär- 

 afskärningar af Elefant-beten bilda de vackra, re- 

 guliera ringar omkring cavitas pulpae, eller tan- 



K. V. Acad. Handl. y83G. 6 



