86 



tätare, eller glesare af gång af små sidogrenar 

 från stamrören. Straxt innanför det yttre af 

 tanden låg ett vackert lager af benceller, inväfdt 

 med otroligt fina och rika q vas tar af stamrörens 

 yttersta slutgrenar. På några ställen syntes des- 

 sa yttersta grenar af stamrören öfvergå i närbe- 

 lägna rör och celler i cortical-substansen. I den 

 gulaktiga tandbensubstans , som i midten af 

 hörntänderne hade fyllt den mot spetsen utsträck- 

 ta delen af ca vi tas pulpae, funnos en mängd stora 

 celler, h vilka lik vist endast syntes innehålla 

 ganska litet benjord. 



Af Trichechus Rosmarus har jag undersökt 

 betarne och kindtänderne. Beggeclera saknade 

 beläggning af emalj, och hade i dess ställe så 

 mycket mera beläggning af cortical-substans. Rö- 

 ren hade närmaste likhet med de hos själhun- 

 den; de hade samma tjocklek, samma grad af 

 vågformi°het , samma förhållande till hvarandra. 

 Deras grenighet var lik vist vida mera tydlig att 

 uppfatta. Så väl de långklufua, gaffelformiga del- 

 ningarne af dem, som deras korta sidogrenar, 

 sträckte sig spets vinkligt emot tandens periferi. 

 Endast ett färre antal små sidogrenar lade sig i 

 korta bågar tvärt öfver mellanrummen och när- 

 mast belägna rör. 



I de märkvärdiga huggarne hos detta djur 

 är tandbenet särdeles utmärkt genom de talrika, 

 stora benjords-celler, som, med undantag af al- 

 veolar-ändans yttersta del, öfver alltäro kringsprid- 

 da bland rören. Dessa benjords-celler tyckas va- 

 ra något större närmare tandspetsen. Den stör- 

 sta bredden af några bland dem, som mättes, var 

 g * 5 P. 1, Utom dessa låg ett tjockt, fint och 

 tätt lager af benjords-celler i hela omkretsen af 

 tanden. Detta djurs betar utmärka sig äfven 



