39 



ne, och tillsluter deras ca vitas pulpas ända till 

 det yttersta af tandroten, hvilket redan G. Cu- 

 vier anmärkt. Densamme berömde naturforska- 

 ren tillskrifver Wallross-tänderne emalj. L. c. p. 

 104 säger han : "allein bey einigen Thieren Z. B. 

 beym Jp^allrosSj umgibt der Smelz den Zahn von 

 allén Seiten. Bej diesem Thiere ist der Schmelz 

 UTiter der TVurzel der Bachzähne sogar dicker 

 als an der Krone. — • F. Cuvier talar endast om 

 en substans i Wallross tanden; han säger om kind- 

 tänderne: Toutes ces dents n'ont qu' une racine coni- 

 quefort courte 3 et elles sont entierement formées 

 d'une seule substance tres dure_, tres compacte _, 

 qui est analogue a celle des defenses 1. c. p. 235. 

 — Hvad G. Cuvier här kallat emalj är tydligen 

 cortical-substansen, som är alltid betydligen mju- 

 kare än emaljen, och saknar alla dess karakte- 

 rer. Den ifrågavarande, så väl som all corticai- 

 substans, innehåller kalkceller och kaikrör , lä- 

 grade i vackra rader ring på ring. På betarne 

 bildar cortical-substansen endast ett tunnt lager 

 af \ — 1 iineas tjocklek, då den deremot på flere 

 ställen af den lilla kindtanden är 2 linier tjock. 

 Den omger tanden på alla sidor med undantag 

 af den slitna tuggytan, i hvilken sjelfva tandbe- 

 net ligger bart. Det är denna tjocka cortical-be- 

 läggning, som ger dessa kindtänder sitt egna 

 klumpiga, oformliga utseende och bildar ojemn- 

 heterne utefter tandens sidor. Till följe af den- 

 na massiva beläggning hafva dessa kindtänder så 

 till sågandes alldeles förlorat deras normala form. 

 Man ser detta förhållande bäst, när man klyfver 

 en kindtand längs åt dess axel. Man får då se 

 den rätta tanden ligga inbäddad i en nästan oform- 

 lig massa af cortical-substans, af en h vitare färg 

 och utan tandbenets perlemors-glans , som, med 



