SM 



na återstående delen af kanalen var af föga mer 

 än ett hufvudhårs tjocklek, oaktadt tanden var 

 tagen af ett helt ungt djur. På några tänder 

 var den något tjockare, men både nertill och 

 upptill sluten, på andra var den helt och hål- 

 let tillsluten. Rören äro på de tjockaste ställe- 

 na något finare, än hos Phoca och Trichechus ; 

 deras mellanrum voro 3 å 4 gångor bredare än 

 rörens tjocklek. I de närmast kronspetsen be- 

 lägna | delarne af tanden voro de sins emellan 

 parallela, men i den närmast roten belägna fjer- 

 de delen voro de mera oregelbundet slingrande. 

 En del stamrör voro ytterst svagt och långsträckt 

 undulerade, andra icke. I k ron-hälften af tanden 

 lågo de på ömse sidor sedda, såsom mot hvar- 

 andra ställda, med öfre ändarne mot kronan kon- 

 vergerande s', närmare roten voro de nästan 

 raka, tvärliggande, närmast roten åter ,?-for- 

 miga, men i omvändt förhållande mot kron- 

 delen. I anseende till deras finhet och dess i för- 

 hållande till densamma stora mellanrum, sy- 

 nes så väl delningen af stamrören, som afgån- 

 gen af sidogrenarne utmärkt väl. Den förra sy- 

 nes bäst närmare roten, emedan vid h varje del- 

 ning af stamröret, dess nya armar böja sig ett 

 stycke från h varandra, då de i den delen af tan- 

 den, som är närmare kronan, dela sig mera rakt 

 och spets vinkligt. De små sidogrenarne afgå, i 

 den största rikedom på ömse sidor af stamrören 

 och dessas delningar, mest som tvärt afoående 

 bågar, af h vilka en del tangera närmaste rör och 

 kasta sig in öfver närmaste mellanrum. De yt- 

 tersta ändarne af stamrören fördela sig buskfor- 

 migt i tandbenets, mot emaljen och cortical-sub- 

 stansen belägna yta, med den yttersta finhet och 

 rikedom, samt, ibland det der belägna rika la- 



