101 



und nur durch ihre Vergrös$€rung> die durch 

 das Ausf ollen der Alten gelassene Lucke aus- 

 gefällt yvird." 



Jag har undersökt flerfaldiga hufvuden af 

 Anarrhichas, och kan i följd af livad jag der vid 

 funnit, icke inse annat, än att den store Mästaren 

 har i denna fråga Mifvit högligen missledd. De 

 sålunda beskrifna processerne, på h vilka tänderne 

 skulle vara fastade, existera nemligen icke i verk- 

 ligheten. Deras företeelse är Mött en illusion. 

 Denna illusion uppkommer på följande sätt: ett 

 stycke ifrån tändernes egentliga fäste går en rand 

 liknande alveolar-randen. Det benparti, som går 

 emellan denna och tänderne, utgöres af en egen 

 porös bensubstans och har på ömse sidor små 

 fåror, hvilka motsvara tändernes mellanrum, samt 

 gifva denna så tillsägande basilar-substans ett ut- 

 seende, som om den vore delad i lika många pro- 

 cesser, som tänder fästa sig på den. Detta utse- 

 ende ökes ännu mer deraf, att i ändan af hvar- 

 je af de omtalta fårorne, närmast den alveolar- 

 randen liknande gränsen af det tandförande be- 

 net, finnas runda öppningar till små kaviteter, 

 hvilka innehålla säckar för ersättningständer, äf- 

 vensom till en del nästan färdiga ersättningstän- 

 der. Desse alveolar-mynningar, som ligga en vid 

 ändan af hvarje interdental-fåra och sålunda en 

 för hvarje tandlucka, bidraga mest att gifva näm- 

 de basilardel, af de tandförande benen, utseendet 

 att vara afdelad i lika många processer, som 

 tänder. Hvarifrån nu den värde Författaren häm- 

 tat den idéen, att desse benstycken skulle ersätta 

 sjelfva tänderne, sedan dessa utfallit, och slutligen 

 sjelfva ömsas , det kan jag så mycket mindre för- 

 stå, som jag på de många hufvuden af Anarrhiclws 

 jag undersökt icke ens funnit några tänder felan- 



