i35 



bruk; men deras, från benen skiljaktiga, egen- 

 skap, att icke förtvina, eller angripas genom 

 tryckning, måste således vara ett nödvändigt vil- 

 kor för deras ändamålsenlighet, Denna egen- 

 skap, som annars blott tillhör hudens hornbild- 

 ningar, har i tänderna ernå t ts derigenom, att de 

 en gång bildade, fasta delarne icke ombytas , men 

 ständigt konserveras genom en, i dess fina rör 

 och celler, till- och afgående saft, 



Emaljen företer en vida enklare byggnad, 

 utan både blod- och särskilta kärl; dess bygg- 

 nad liknar närmast kristall-linsens. Äfven emal- 

 jen fordrar sannolikt en organisk saft för dess un- 

 derhåll, Ii vilken jag förmodar tillföres den från 

 tandbens-rören och fortskafFas af de tunna hinn- 

 väggar, som sannolikt omgifva de särskilta trå- 

 darne. Denna substans tyckes ej tillhöra alla 

 tänder , men förekommer i flere fall, då den van- 

 ligen saknas på den ännu icke framväxta, eller 

 nyss utspruckna tanden, uti så till sägande rudi- 

 mentär-form ; såsom hos Anarrhichas LupiiSj Ga- 

 dus Molva och Phoca annellata. Ehuru jag ej 

 fann någon emalj på tänderne af Trichechus Ros- 

 maruSj så förmodar jag dock, att spår deraf fin- 

 nas på de kronor, som ännu icke undergått nå- 

 gon nötning. (Hos Halichoerus grisens finnes 

 en fullständig, ehuru tunn emalj-beläggning). 



Hos en del djur bildas emaljen ej allenast 

 inom sjelfva folliculus dentis, utan afsöndras äf- 

 ven under hela lifstiden från ett litet, ringfor- 

 migt organ, som nära bottnen af alveolen omger 

 tandens rotända (Haren, Bäfvern m. fl.). 



Cortical-substansen förekommer på tänderne 

 af de fleste däggande djur, samt trallas äfven på 

 dem af amphibier och fiskar. (Crocodilus , Bali- 

 stes). Den utmärker sig öfverallt, genom en of- 



