1 03 



h varefter jag, med kompassen inriktad på kar- 

 tan, lagd parallelt med ortens norr- och söder- 

 strek, lätt fann h vilka räfflor, vid bergsfoten, 

 passera öfver dess topp. Den sida af berget, der 

 dessa finnas, kallar jag stötsidan, i den hypo- 

 tes, att rullstens-floden stött deremot, och den 

 andra motsatta sidan af berget kallas läsidan. 

 Efter vunnen inöfning, särdeles då jag vid obser- 

 verandet icke befann mi» oms:ifven af för hösr- 

 växt skog, så utröntes snart, h vilken sida af en 

 mindre höjd, af åtminstone ej mer än 1 mils 

 sträckning, var dess stötsida. Antager man si? 

 alltid såsom betraktande bergshöjden från denna 

 sida, så blir motsatta alltid läsidan och de 

 öfriga två: den högra och venstra; den förra i 

 hänseende till det ungefärliga väders treket den 

 vestra, och den sednare den östra. 



Iakttages detta, hvilket likväl ej alltid kun- 

 nat ske under resor , igenom förut ej kända trak- 

 ter, så har jag någorlunda säkert kunnat uppsö- 

 ka de normala räfflorna på en höjd, om nemli- 

 gen några räfflor der varit synliga, och på det 

 sättet någorlunda säkert få reda på räfflornas 

 hufvud-direktion. För redighetens skull bör no- 

 ga skillnad göras emellan en höjds normal-räff- 

 lor och sido-räfflor j och vid dessa sednare emellan 

 sido-räfflor åt höger och sido-räfflor åt venster. 



Likväl fann jag härvid en sak af vigt att 

 observera , den nemligen : att samma räfflor kun- 

 na vara normal-räfflor såsom tillhörande en min- 

 dre bergshöjd j men tillika sido-räfflor i af seende 

 på en annan större hojdj som ligger i grannska- 

 pet. Således äro de räfflor, som gå efter ryggen 

 å den afritade klippan (Pl. VI), och som enligt 

 kompassen hafva 15i°, normal-räfflor på klippan, 

 men sido-räfflor till venster, såsom tillhörande 

 Pilboberget. Derföre bör erinras, att 



