I 54 



Normal-räfflor å en klippa kunna vara sido- 

 räfflor på ett berg; 



Bergets normal-räfflor , vara en större bergs- 

 höjds sido-räfflor, samt att 



En större bergshöjds normal-räfflor troligen 

 kunna vara sido-räfflor å landthöjden. 



Äfven på ett slätt fält, der räfflorna eljest 

 merendels gå fullt parallelt, träffar man sido- 

 räfflor från ett i grannskapet varande berg, h vil- 

 ket t. ex. är händelsen, då man på Vestgötha- 

 slätten nalkas intill Hunneberg eller Kinnekulle, 

 och h varpå man då äfvenledes bör gifva akt, 

 så att man ej tillerkänner dem mer än veder- 

 börlig voterings-rätt, för bestämmandet af räff- 

 lornas direktion i ett allmännare hänseende. 



En annan omständighet, h varpå man äfven 

 vid tydliga räfflors bestämmande, bör gifva akt, 

 är bergets textur, ty denna är ofta icke utan in- 

 flytelse på deras direktion. Om nemligen ber- 

 gets skrifning kommer att gå uti nära samma 

 strykning som räfflorna, samt bergarten är ran- 

 dig, af omvexlande hårda och lösa bergarter, 

 så har jag tyckt mig märka, att räfflorna följt 

 bergartens strykning, livad jag är viss på, och 

 har ofta sett, är att det skett i smått; men jag 

 är likväl osäker om det sker i stort. Äfvenså 

 är bergets textur af inflytelse på sidoräfflorna, ty 

 om denna är grofkornig, så att ytan ej antager 

 slipning och blifver slät, så förorsakas deraf en 

 större friktion mot rullstensströmmen, h vilken 

 till följe deraf får en större deviation. 



En tredje omständighet vid räfflors bestäm- 

 mande, är, då de finnas på en hård bergart, 

 som antagit fm slipning, att man ställer sig på 

 en sådan sida, att man har dem riktigt upplyste, 

 så att de genom skifte af dagrar och skuggor 



