208 



på en längre sträcka, för att kunna se huru myc- 

 ket den sänkt sig pä en viss längd; men äfven 

 detta förslag har det ej lyckats att utföra, och 

 om man lyckades att få några mått, så torde be- 

 räkningen dock alltid blifva vansklig, emedan 

 friktionen är okänd. 



§ 8. 



Huru länge kan rullstens-strömmen anses hafva 

 fortfarit? Har den varit oaj bruten? 



Förhoppningarne att få ett svar på dessa frå- 

 gor voro alltid och äro ännu svaga. Likväl är 

 det möjligt, att se inom hvilka gränsor svaret å 

 den förra frågan är att söka. Af några fenomen 

 finner man dervid, att denna flod icke varit en 

 hastigt öfvergående eller en med ens upphörande 

 katastrof. 



Det första skälet till det antagandet, att 

 den varat någon längre tid, är, att den kunnat 

 sönderkrossa en så ofantlig massa af hårda berg- 

 arter, sådane som gneis och granit, till en fin 

 sand, att hela länder i Europa deraf äro betäck- 

 te, ofta till ett ganska betydligt djup. Likväl äro 

 dessa sandmassor högst obetydliga i förhållande 

 till dem, som utgöra bankar på hafvets botten. 

 För öfrigt är det icke otroligt, att de sandmassor 

 som utgöra de stora öknarne uti Afrika och Asien, 

 äfven äro en produkt af en dylik flod, h vilken 

 således icke kunnat vara hastigt öfvergående. 



Det andra skälet att antaga dess långvarig- 

 het hämtar man af det fenomen, som hos oss är 

 kändt under namn af Jättegrytor eller sferoidiska 

 uthålkningar uti våra fastare bergarter, och som 

 beskrifvas af Thorbern Bergman uti dess Fysi- 

 ska beskrifning om Jordklotet § i5o; och hvil- 

 ka 



