212 



sten, som sannolikt ej Llifvit på ett sådant sätt 

 förflyttad, ty den är ej långt skild ifrån sitt 

 förd na ställe. Den ligger vid östra sidan af den 

 hö]d, hvarph Pelarne kyrka i Småland är byggd, 

 samt beräknades efter mätning väga minst n mil- 

 lioner skålpund. 



Till fenomenen af detta slag hor äfven den 

 uti Sverige allmänna erfarenhet, att man sällan 

 vid nya grufvors öppnande kommer till riktigt 

 fast klyft, förr än man brutit i till 2 famnar 

 djupt. Intilldess är berget vanligen såsom vore 

 det krossadt, och fullt med lossnor eller sprickor, 

 som ej sällan sluta med en större öppnad spricka, 

 hvilken är fylld med fint slammadt pulver af 

 samma eller en annan bergart. Särdeles tydligt 

 ser man detta uti de 1 mil ifrån Fahlun belägna 

 nyligen öppnade grufvorna vid Skinnar ängen och 

 Kräknäs. 



b) Ett ännu märkvärdigare fenome'n i detta af- 

 seende, och som synes bevisa, att den petridelau- 

 niska floden verkat med en betydlig kraft, är 

 förhållandet med de flolägriga bergen uti JVester- 

 göthland. Dessa berg hvila på granit i5o till 

 33o fot öfver hafvet, äro sjelfve 5oo till 700 fot 

 höga, och bestå alla af samma bergarter i sam- 

 ma ordning, nemligen underst sandsten, derpå 

 alunskifer, ännu högre kalk och öfverst lerskifer. 

 Enligt Friherre Berzelii mening *), som är all- 

 mänt antagen, hafva dessa flolägriga bergarter be- 

 täckt hela Westgötha-slätten ; men äro af någon 

 våldsam orsak uppbrutne och bortförde, utom på 

 de ställen der den plutoniska hårda och sega 

 bergarten trapp tillförene utbrutit utur jordens 



*) årsberättelsen 1825, sid. ?.S5. 



