2l3 



inre, och har bredt ut sig på mindre sträckor, 

 der den gifvit skydd åt de underliggande lösa 

 flolägriga bergarterna. Denna åsigt vinner mer 

 och mer styrka, och det lyckades mig nästlidne 

 sommar att derpå finna ny bekräftelse. För det 

 första fann jag, så långt norr som vid Tivedens 

 fot eller | mil norr om Hasselrörs Gästgifvare- 

 gård, små qvarvarande kullar af sandsten, som var 

 rafflad. De ofvanpå liggande bergarterna voro 

 bortförde, och detta tydligen af rullstensfloden. 

 För det andra fann jag, att trappen på topparne 

 af bergen, hade räfflor, h vilka i Sjrnnerhet på 

 Billingen voro särdeles tydliga och regelbundna; 

 och för det tredje erfor jag på det mest omiss- 

 känliga sätt, att de ännu qvarvarande delarne 

 af de flolägriga bergen, skulle hafva varit full- 

 komligen bortförde, så att ingen om deras till- 

 varelse kunnat få den ringaste aning, derest icke 

 trapp hade legat som en oangriplig tung massa 

 på de lösa flolägriga bergarterna, och hade gifvit 

 ett fast motstånd emot den petridelauniska flo- 

 dens anfall. 



Detta ådagalägges tydligt vid Hunneberg. 

 Då man reser ifrån Lidköping till TVenersborgj 

 går vägen emellan de två flolägriga bergen Hun- 

 ne- och Hällebergs b vilkas flolägriga bergarter 

 man ser uti vertikal afskärning, öfverst betäckte 

 med en, Öfver ioq fot tjock, massa af trapp, 

 hvars yttersta kant består af en rad af lika så 

 många fot höga lodräta pelare af basaltens van- 

 liga form. Vid bergsfoten ligger ett, ioo till 3oo 

 fot högt, ras af trappstycken , som ofta dölja pro- 

 filen af de flolägriga bergarterna. Det hela sy- 

 nes på flere mils afstånd och visar ett högst 

 ovanligt utseende; af ven innan pelarna kunna 



