2l5 



uppstiga, är icke, såsom man skulle tro, en följd 

 af bäckens åverkan. Man har större vattendrag, 

 på andra sidor af berget, som icke förmått alt 

 åstadkomma den ringaste inskärning uti trappen. 

 Den förstnämda inskärningen är nemligen den 

 öppning, igenom hvilken trappen uppkommit, 

 och dit en stor del af trappen, under af- 

 svalningen ålersjunkit, samt lemnat en hålighet 

 efter sig, hvars ena sida är af rullstensfloden 

 bortskuren. Detta synes tydligen, om man upp- 

 märksamt följer det djupaste af inskärningen ned- 

 ifrån uppåt, då man får se, att trappen trängt 

 sig upp igenom lerskifern, hvars lameller på bå- 

 da sidor stå krökte uppåt samt äro, närmast in- 

 till trappen eller der de berört densamma, ge- 

 nom hettans åverkan förbytte till en hård sten- 

 art, å hvilken man knappt märker något spår 

 till bladighet. 



På detta nu anförda ställe träffade rullstens- 

 floden, under trappen, icke de lösa flolägriga 

 bergarlerna, utan verklig trapp och hårdbränd 

 lerskifer, hvilka gjorde ett oöfvervinneligt mot- 

 stånd; och som detta ställe ligger just på bergets 

 stötsida, så följer deraf, att det skulle i betydlig 

 mån bidraga att skydda hela berget ifrån bort- 

 sköljning. 



På de öfriga fVestgötlia-hergen synes det 

 vara mäktigare lager af en fast kalkart, som gif- 

 vit detta skydd. 



Ett femte skäl för Friherre Berzelii åsigt 

 är, att lemniiigarne af bergens öfre bergarter 

 träffas ibland grus och rullsten endast på den 

 sidan om ffunnebergj, som ligger i lä, samt att 

 öfvergången ifrån dessa lemningar till sådane, 

 som bestå nästan endast af sandstenssand , är t. 

 ex. nära Bursle Gästgif varegård så skarp, att 



