2l8 



stervikj, så tyckas dessa visa, att floden kommit 

 ifrån höjden af landet, samt att den derifrån 

 strömmat ned åt alla sidor. Om detta skett då 

 landtryggen uppböjdes eller, medelst ett skyfall 

 eller något dylikt, sedan landtryggen fått sin 

 höjd, det är en fråga, som sedan kommer i ord- 

 ning alt besvaras, sedan det först bekräftat sig, 

 att vattnet strömmat ifrån landthöjden åt sidorna. 

 Det är möjligt alt så förhaller sig, b vilket 

 äfven påslås af Keferstein och andra Geologer; 

 men utom redan anförda händelse med räfflornas 

 direklion, finnes för ofrigt intet kändt factum som 

 talar derför. Vi skola se livad erfarenheten i 

 några fall säger cierom. 



a) Största landthöjden inom Skandinavien lig- 

 ger vid Snöhättan i nordvest ifrån Christiania; 

 således borde räfflorna på sistnäinde ställe gå åt 

 sydost. Men de gå åt sydvest, eller vinkelrätt 

 emot den hypotetiska direktionen. 



b) På samma sätt borde rullstensfloden, om 

 den hade gått ulföre, vid Gefle hafva bordt gå 

 åt sydost; men äfven der samt å hela norra Up- 

 landskusten gå räfflorna åt sydvest, och icke ut- 

 före utan uppföre, samt på många ställen uppför 

 ganska branta berghällar och höjder, såsom vid 

 Carlholm _, vid Öre grund '_, vid Har g, vid Grissle- 

 haimij på Väddön, ofver Vårdkasberget in. fl. st. 



c) Ösler om Carlskrona är förhållandet i det 

 närmaste enahanda. 



Af dessa anledningar synes det vara sanno- 

 likt, att rullstensfloden icke kommit ifrån landt- 

 höjden, utan att dess riktning gått öfver Bottni- 

 ska fliken och Bottenhafvet åt sydvest eller 

 syd-sydvest. 



Detla motsäges väl af räfflornas direktion 

 omkring Faldun och Westervik, i händelse dessa 



