a35 



öfre ytan afrundade, samt att dessa afrundade 

 ytor ofta utsträcka sig till stora bergplatåer, 

 som riktigt äro angifne på de nya Generalstabs- 

 kartorne, deremot icke aftecknade på någon äl- 

 dre karta *""). Dessa bergplatåer äro, på de syd- 

 liga sidorne, oftast begränsade af skarpa kanter 

 och lodräta väggar, h varifrån stycken synbarli- 

 gen äro lösslitne. Detta inträffar äfven på de 

 nordliga sidorne, ehuru ej så ofta, och i all- 

 mänhet äro de norra sidorne mer långslutte, 

 samt alperne der mer tillgänglige, ehuru lag- 

 ringen ofta går i alldeles motsatt direktion, h vil- 

 ket är händelsen omkring Reifling i Ensdalen. 

 Också sades det allmänt, samt bestämt af Hans 

 Kejs. Kongl. Höghet Erkehertig Johan och dess 

 Sekreterare Herr Zahlbruchner , att dessa pla- 

 tåer, på deras småkulliga öfre yta, hade tyd- 

 liga räfflor, ofta så stora som hjulspår på en 

 vanlig landsväg; men beklagligtvis var jag af 

 en missgynnande väderlek och min helsas opå- 

 litlighet, äfvensom af det egentliga ändamålet 

 med min resa, hindrad att göra en excursion 

 upp till en sådan bergplatå, som sällan har un- 

 der 5,ooo fots höjd och till en stor del ännu 

 var snobetäckt. Äfven vid 8,000 fots höjd fö- 

 rekomma sådana räfflor, h vilket äfven intygades 

 af Cataster-Ingenieuren Schmtjz i Steijer. Det 

 närmare bestämmandet af förhållandet kunde jag 

 således ej fullända; men tror att det mest pa- 

 radoxa, nemligen de hvassa kanterne samt bran- 



*) Orsaken hvarföre alperne på landskapsteckningar 

 alltid få ett spetsigt utseende , kommer till en stor 

 del äfven deraf, att artisterne företrädesvis välja 

 en djup dal till ståndpunkt, derifrån de således ej 

 kunna se bergplatåerne , blott deras yttersta fram- 

 stående hörn och kanter. 



