2 3p 



sidor. Spessart j som lill en stor del består af 

 Granit och Gneis,, har, till sin yttre configura- 

 tion, en sådan likhet med Skandinaviens berg, 

 nemligen, der dessa äro af lika hårda bergarter, 

 h vilket är händelsen i Småland, att det var 

 särdeles i ögonen fallande. 



Cöla den 4 September. 



Sedan jag sist hade äran skrifva något om 

 rallstenarne, har jag passerat öfver Taunus _, der 

 jag någon tid uppehöll mig vid baden i Lan- 

 genschwalbach, och har sedan varit i England. 



Taunus består, som bekant är, hufvudsak- 

 ligen af en lerskifermassa, som är betydligt 

 upphöjd öfver omkringliggande landsträckor. 

 Dess öfre yta är temligen jemn, men uppfylld 

 med små kullar, som synbarligen äro afrunda- 

 de af en rullstensflod. De punkter, som stå 

 qvar högre, och som ej af floden kunnat bort- 

 nötas, utgöras af hårdare bergarter: trapp , 

 schalsteirij hårdare arter lerskifer och dylikt. 

 De djupa dalar deremot, som finnas i denna 

 trakt, och som hafva särdeles branta sidor, sy- 

 nas icke vidrörde af floden utan tyckas i de 

 flesta fall vara sednare tillkomne. 



En sak, som under vägen från Milnchen 

 fästat min uppmärksamhet, fick jag här förkla- 

 rad. På denna väg, i synnerhet omkring Niirn- 

 bergj förekommer i damjorden, som eljest be- 

 står af sandblandad lera, större och mindre 

 korn af en snöhvit qvarts, af ett så eget utse- 

 ende, att den ej kan förvexlas med andra qvarts- 

 sorter. Jag var således ganska nyfiken att få 

 veta livar denna qvarts funnes i fast klyft, sär- 

 deles som den mig veterligen ej tillhörde någoq 



