2^2 



Uti Berlin hade jag tillfälle, att taga kän- 

 nedom af åtskilliga Engelska sjökort (för dyra 

 för mig att inköpa). De mest upplysande för- 

 skaffade jag mig genom köp. På ett af dessa, 

 nemligen Pur dy s General Chart of the Atlan- 

 tic Ocean London 1816, ser man på det omiss- 

 känligaste sätt, att sandbankarne i Nordsjön 

 och Skagerak ligga i lä på södra sidan af Nor- 

 rige. Längre i vester eller emellan Nori^ige 

 och Skottland är hafvet djupt, och denna djupa 

 fåra sträcker sig ända ned emot Hull på Engel- 

 ska kusten. Vid södra kusten af JYorrige är 

 äfven en djup fåra, som antingen gräfts af den 

 ifrån Christianiafjorden gående vattenmassan el- 

 ler också af den kaskad, som störtat utför Nor- 

 riges södra fjellhöjd. 



På samma sätt ligga sandbankar söder om 

 England och Irland _, äfvensom söder om nord- 

 vestra udden af Frankrike _, eller söder om Bre- 

 tagne. Deremot är den norra kusten af Spa- 

 nien fullkomligt renspolad, så att nästan endas,t 

 lasta klippor återstå; på samma sätt som norra 

 kusten af Shetlandsöarne , Ork/iey-öame och 

 nordligaste kusten af Skottland. 



I lä af Portugisiska kusten finnas sandgrund, 

 men ingen egentlig sandbank förr än man pas- 

 serat Cap St. Mary 3 der en sådan träffas i lä 

 af sydveslra andalusiska kusten. 



Den nordvestra kusten af Afrika har ingen 

 betydlig sandbank, men vid Cap BlancOj, der 

 denna kust tager en rakt sydlig riktning, har 

 en sandbank lägrat sig, och från Cap f^erde^ 

 der kusten går i sydost, ökas den till flere sjö- 

 mils bredd. Längs Guinea-kusten är den åter 

 obetydlig, och återkommer först utanför Goda 

 Hopps-Udden, der den beryktade vidsträckta så 



