2 5C) 



lösning af ättiksyrad blyoxid i alkohol; dervid 

 uppkom först en hvit, men sedan brunaktig fäll- 

 ning, det gula blef ofäldt. Denna fällning var 

 ganska ringa och utmärkte någon främmande in- 

 blandning af växtsyra, harts eller extractivämne. 

 Lösningen befriades från bly med litet saltsyra, 

 försattes med litet vatten, och alkoholn afdistille- 

 rades, hvarunder bladgult afskildes på den åter- 

 stående föga spiritushaltiga vätskan. 



Bladgult har, så renadt, följande egenska- 

 per: Det är ett mörkgult fett, af smorjig konsi- 

 stans, smälter emellan +4o° och 5o°, och blir 

 under afsvalningen genomskinligt. Förstöres i 

 torr distillation, ger ett brunaktigt, solid fett och 

 lemnar kol. Löses icke i vatten, men det smäl- 

 ta, genomskinliga blir af vatten ogenomskinligt, 

 blekgult och synes svälla deri, likasom förenade 

 det sig med vattnet. Löses i alkohol med rent 

 gul färg, men löses icke i särdeles stor mycken- 

 het. Det fälles af vatten, i form af en gul 

 mjölk, som, ifall det är fritt för harts och fett, 

 icke klarnar, utan behåller sig lik en gul emul- 

 sion, äfven sedan alkoholn i värme är afdunstad. 

 I detta tillstånd blekes det lätt och blir färg- 

 löst, om det för någon tid träffas af solljuset. 

 Om det använda bladgult erhållits af löf, som 

 ännu innehöllo bladgrönt, så drager det blekta 

 ämnet i grönt, i annat fall är det snöhvitt. Af 

 ether löses bladgult i alla förhållanden. Af kon- 

 centrerad svafvelsyra blir bladgult i ögonblicket 

 brunt; syran löser föga deraf. Af kaustikt kali 

 löses bladgult i ringa myckenhet; lösningen är 

 gul och blekes lätt af ljuset. Bladgult fälles åter 

 af syror med gul färg, och visar i detta tillstånd 

 inga egenskaper af en fet syra. Kaustik ammo- 

 niak upplöser mindre deraf, än kali. Kolsyrade 



