264 



gar hafva en vacker gräsgrön färg. Deraf synes 

 Macaires misstag hafva härledt sig rörande detta 

 ämne, ty om ett rodnadt blad indoppas i en 

 alkalisk vätska, så blir det åter grönt, men icke 

 af återsläldt bladgrönt, utan deraf, att bladrödt 

 ger en grön förening med alkalit, som vattnet 

 slutligen utdrager. Då ett så till grönt återstaldt 

 blad doppas i en utspädd syra, så blir det åter 

 rödt, men vanligen af en olika nuans; deremot 

 blir aldrig elt af bladgrönt färgadt blad rödt af 

 syror. 



Det är en allmän mening, att denna röda 

 färg hos blad, blommor och bär egentligen är 

 blå, och har blifvit röd genom inverkan af en 

 syra, hvartill man väl hämtat anledning deraf, 

 att de flesta blå växtfärger blifva röda af fri 

 syra och gröna af alkali. Det har likväl icke 

 lyckats mig, att derur framställa något blått. Då 

 en röd lösning blandades med små qvantiteter 

 kalkhydrat, otillräckliga att mätta den, så upp- 

 kom först en ringa brun fällning af upplöst af- 

 sats, sedan en grön, som sjönk till bottnen och 

 lemnade vätskan röd. Den gröna fällningen var 

 färgämnets neutrala förening med. kalkjord, och 

 den röda lösningen innehöll äfven en kalkföre- 

 ning, svarande emot ett surt salt. Om denna 

 röda färg hade varit en af främmande syra rod- 

 nad blå färg, så hade det blå bordt visa sig i 

 lösningen; men då mer och mer hydrat tillsat- 

 tes, blef den svagare röd med ökad grön fällning, 

 och slutligen blef äfven vätskan grön. Då blad- 

 rödt är mättadt med alkali eller en alkalisk jord, 

 så förvandlas det inom loppet af några få tim- 

 mar, och ännu hastigare i värme, till den brun- 

 röda afsats, som äfven ulan närvaro af en basis 



