H12 



rum i atmosferisk luft, befriad ifrån vattengas; 

 men detta förhållande vet jag ej å experimentet 

 väg hafva blifvit i allmänhet ådagalagdt, och de 

 flesta kemister synas vid denna uppgift icke haf- 

 va fästat något afseende, och hafva derföre icke 

 heller i läroböckerna derom nämt något. Man 

 ofvertygar sig likväl om sanningen häraf, om 

 stycken af de lättast oxidabla ibland ifrågava- 

 rande metaller, såsom arsenik, bly, zink, jern 

 o. s. v. ställas under en klocka, i h vilken luf- 

 ten med svafvelsyra hålles befriad ifrån vatten- 

 gas. Den beqvämligaste tillställningen är, att 

 svafvelsyran gjutes i en skål med flat, jemn bot- 

 ten, hvilande uppå ett jemt, helst slipadt pla- 

 num af t. ex. glas eller metall. I denna skål 

 uppställas vanliga spetsglas, ofvanpå dessa sätter 

 man urglas, samt uppå dessa metallstyckena, och 

 det hela täckes med en glasklocka, hvars kant 

 nedanföre med tälj bestrykes, för att fullkomli- 

 gen utestänga yttre luften. De nyssnämda me- 

 tallerna bibehålla sig sålunda utan den minsta 

 anlöpning, huru lång tid som helst. 



För att anställa observationer under de i 

 a:a momentet uppgifna vilkor, begagnades en 

 tubulerad glasklocka, ställd in i en skål med 

 flat och jemn botten, innehållande vatten till 

 en eller annan tums höjd, och uppå botten af 

 skålen voro flere spetsglas med derofvanpå lagda 

 urglas, på samma sätt som vid nyss beskrifna 

 försök, uppställda. Observationer på särskilta 

 metaller, anbragta å urglasen, kunde sålunda på 

 en gång anställas. Under det att tubulus hålles 

 tillsluten med en propp, eller, som äfven är 

 fullkomligen tillräckligt, är täckt med en liten 

 glasklocka, måste naturligtvis luften i klockan 

 ganska hastigt komma att utgöra en med vatten- 

 gas 



