28 9 



sitt vatten falla i form af dagg, så afsätter sig 

 denna icke likformigt på alla metallerna, utan 

 de i samma luft oxiderade metallerna blifva en- 

 samt höljda med vattendroppar, under det de 

 öfriga icke oxiderade metallerna Llifva fria der- 

 före. Så t. ex. betäckas arsenik och bly, först 

 suboxiderade, med daggdroppar, under det kop- 

 par och silfver förblifva fullkomligen torra. Är 

 någon af de sednare metallerna ensam utsatt för 

 den fuktiga luften under dess afkylning, blir den 

 naturligtvis äfven täckt med dagg, men är nå- 

 gondera af de förenämde oxidabla metallerna när- 

 varande, upptager endast denna daggen och så- 

 lunda kan den ena metallen, så till sågandes, 

 skydda den andra för de fällda vattendunsterne, 

 då den är på ett visst inskränkt afstånd ställd 

 ifrån densamma. Särskilta observationer, i afse- 

 ende å detta fenomen anställda, syntes mig an- 

 tyda, att elektriciteten härutinnan spelade en be- 

 tydande röl. Med anledning häraf, blefvo tvenne 

 metaller hopfogade, så att de utgjorde en liten 

 galvanisk apparat, och af särskilta metaller kon- 

 struerade dylika metallpar derefter utsatta för 

 valtenklockan, i hvilken, genom solvärme, luften 

 erhöll en större qvantitet vattenpartiklar upp- 

 lösta, h varefter, under värmets långsamma afta- 

 gande, en daggbildning åstadkoms. Resultatet 

 deraf var, att alltid den elektronegativa metallen, 

 i synnerhet i grannskapet af den elektropositiva, 

 attraherar daggdropparne, under det den sednare 

 metallen förblifver fullkomligt torr. Är den gal- 

 vaniska apparaten t. ex. af silfver och koppar, 

 får silfret daggdroppar, men kopparn icke; är 

 åter apparaten af koppar och zink, blir kopparen 

 ensam med dagg befuktad. I grund af dessa 



A". V. Acad. Handl. i836. ^ 



