3io 



amid, och ej som ammoniak, emedan i det sed- 

 nare fallet den ifrågavarande kroppens uppkomst 

 skulle bero på motsatta frändskapsyttringar mot 

 dem, som ligga till grund för praecipitatets bil- 

 dande, så har jag likväl ansett direkta försök bö- 

 ra afgöra, så väl för det intressanta i en säker 

 kännedom af denna kropps sammansättning, i och 

 för den sjelf, som hufvuclsakligen för den vägled- 

 ning, som deraf kan hämtas, till ett riktigare be- 

 dömmande af åtskilliga basiska qvicksilfver-syresal- 

 ters sammansättning, som man hittills ansett in- 

 nehållla ammoniak. Jag skall derföre anföra ett 

 par enkla försök, hvilka, såsom jag hoppas, sko- 

 la anses tillräckligt bevisa, att i den ifrågavaran- 

 de kroppen vätet och qväfvet ingå som amid. 



1:0 Den gula kroppen, erhållen genom prae- 

 cipitatets behandling med vatten, upphettades mel- 

 lan 90 och ioo° i en flaska med första hydra- 

 tet af salpetersyra, som förut i vattenbad var fullt 

 befriad från salpetersyrlighet, och ännu varm då 

 den pågöts; efter en stunds inverkan började sal- 

 petersyrlighetsgas utvecklas ymnigt. Att de röda 

 åiworne icke härrörde af den koncentrerade sal- 

 petersyrans sönclerdelning med den bildade sal- 

 petersyrade ammoniaken, öfvertygade jag mig der- 

 igenom, att en nästan lika stor qvantitet torr 

 salpetersyrad ammoniak, som jag användt qvick- 

 silfversalt i nämda försök , efter en half timmes 

 uppvärmning med koncentrerad salpetersyra i vat- 

 tenbad, gaf endast lukt af salpetersyrlighet, men 

 inga röda ångor; på samma sätt behandlade jag 

 kristalliserad qvicksilfverchlorid med salpetersyra, 

 men hvarvid hvarken lukt eller ångor af salpeter- 

 syrlighet kunde upptäckas. 



2:0 Oxidbasisk qvicksilfverchlorid, Hg£l+3Hg, 

 Ii vilken, såsom formeln utvisar, innehåller samma 



