3i 9 



anlåtne att studera medicin. Om man än med 

 skäl torde kunna säga, att förslaget var mera 

 välment än välberäknadt, åtminstone för vår tid, 

 då Prest och Läkare merendels har fullt opp att 

 göra med uppfyllande af ettdera kallet, så kan 

 dock ej nekas, att ideen är ädel till sin syftning, 

 och der den sjelfmant realiseras, lika hedrande 

 För Läkaren och Presten, som gagnelig för det 

 allmänna. 



I sin enskilta lefnad var Trafvenfelt rätt- 

 skaffens, vänfast, välgörande och tarflig. Af um- 

 gängeslifvet njöt han föga, ty hans tid delades 

 förnämligast mellan sjuksängen, boken och em- 

 betsbordet. — God hushållare, när det gällde 

 hvad andra kalla nöjen eller anse för njutnin- 

 gar, var han frikostig när fråga uppstod om un- 

 derstöd för vetenskapliga eller välgörande ända- 

 mål. Så anslog han i flere år sitt arfvode som 

 vaccinations-föreståndare till lön åt Läkare-Säll- 

 skapets Bibliothekarie; så skänkte han en sum- 

 ma af 2,000 R:dr B:ko såsom hidrag till inköp 

 af samma Sällskaps nu ägande hus, och bekosta- 

 de första möbleringen af dess samlingsrum; så 

 anslog han ett betydligt pris för den bästa af- 

 handling i pharmacologien, utarbetad efter Sven- 

 ska Pharmacopoeens uppställning; så afstod han 

 sitt arfvode som Öfver-Läkare vid Kongl. Krigs- 

 Academien till inköp af medicinska böcker för 

 Academiens Bibliothek m. m. 



Med ett ord Trafvenfelt var aktningsvärd 

 som läkare, som vetenskapsman, som medbor- 

 gare och som menniska; kärlek och saknad äro 

 fastade vid hans minne. 



