3 2 4 



h väl f ning var det Mannerheim som, på den i an- 

 ledning deraf sammankallade Riksdagen, å Riks- 

 salen föreslog den af den rådande meningen högt 

 yrkade åtgärd, att den från riksstyrelsen skilde 

 konungen skulle förklaras kronan förlustig och 

 hans ättlingar från thronföljden uteslutas, hvilket 

 af Rikets Ständer enhälligt antogs, och Manner- 

 heim utvaldes till ordförande i det då för första 

 gången bildade Utskott, som fick namn af Kon- 

 stitutions-utskott, och hvars första åtgärd blef ut- 

 arbetandet af en ny regeringsform samt öfriga 

 densamma åtföljande grundlagar. Vid Riksdagens 

 slut utvaldes Mannerheim till Rikets Ständers Ju- 

 stitise-Omdudsman, och blef således den första, 

 som beklädde detta nya och vigtiga embete. Vid 

 fyra på hvarandra följande Riksdagar återvaldes 

 han till samma befattning; men vid den femte, 

 år 1828, gaf lian, före valet, i enskilta kretsar till- 

 känna, att han i händelse af ny kallelse icke skulle 

 emottaga detta förtroende, dels på grund af redan 

 uppnådd hög ålder, ocb dels af det skäl att hans 

 åsigter af detta Emhetes utofning ej öfverens- 

 stämde med idéer, som då begynt göra sig gäl- 

 lande, och blef i anledning deraf ej ånyo vald. 

 Han egnade sig sedermera uteslutande åt sina 

 enskilta och åt Bruks-societetens angelägenheter. 

 Det sätt, ,h varpå Friherre Mannerheim med lugn 

 och kraft fullgjort sitt kall, i egenskap af Rikets 

 Ständers Justitiae-Ombudsman, gaf honom så myc- 

 ket större rätt till fäderneslandets tacksamhet, som 

 denna nya myndighet, ställd emellan styrelsen 

 och folket, utöfvad med mindre säker takt än hans, 

 lätt hade kunnat föranleda åtskillig oreda under 

 ett ännu icke häfd vunnet statsskick. 



Friherre Mannerheim utnämdes d. 3 Juli 1809 

 till Kommendör med stora korset af Wasa-orden; 



