1 35 9 



Sveriges största och vigtigaste kanalbyggnacl 

 var under arbete. Den hade redan banat sig 

 väg de första stora trappstegen från hafvet till 

 Trollhättans mötande vattenfall. En Direktion 

 af insigtsfulle män förestod verket, och då några 

 stridiga meningar om arbetets lämpligaste utsträck- 

 ning förekommo, kallades Nordewall, år 1794» 

 att undersöka lokalen och granska en redan upp- 

 gifven plan till Trollhätte Kanal- och Slussverk. 

 Flere sådane förslager hade af skickliga män blif- 

 vit framlagde. Nordewall gillade intet af des- 

 sa. Han gick en ny väg, h vilken, ehuru den 

 skilde sig från redan förut fattade meningar inom 

 Direktionen, och ledde genom hälleberget, likväl 

 antogs af styrelsens upplyste och fördomsfrie le- 

 damöter. Nordewall måste då flytta till Troll- 

 hättan, 1795, der han förblef till kanalens full- 

 bordan och segelbarhet, år 1800. 



Men äfven från de aflägsna och trägna gö- 

 romål han här egnat sig åt, måste Nordewall 

 dela sin tid. Den 1796 vid Dannemora inträf- 

 fade öfversvämning af Grufsjön hotade att för- 

 störa detta dyrbara verk. Till hämmande här- 

 af, uppförde Nordewall en damm om 200 al- 

 nars längd och i5 alnars höjd af huggen sten, 

 hvilken, såsom ett bålverk, skall skydda mot fa- 

 ran af dylika händelser för alla tider. Kallad 

 1799 af Stockholms Stads 5o Äldste att utlåta sig 

 öfver åtskilliga omständigheter vid brobyggnaden 

 mellan Staden och Norrmalm, uppgjorde Nor- 

 dewall grundplanerne för alla bropelare, och 

 livad i öfrigt fordrades till denna byggnads säker- 

 het mot vattenskärningar. 



Undersökningen af Dal-Elfvens ofversväm- 

 ningar, 1801; af Signildsskärs hamnbyggnad, i8o5; 

 kanalgräfningen vid Kumo i Björneborgs — och 



