364 



dast jemförlig med den anspråkslöshet, som gjor- 

 de till natur hos honom mödan och gagnet. 



Men för att återkomma till händelsernas 

 gång och den ordning, i h vilken Hällströms 

 skicklighet lika tidigt upptäcktes som hastigt sat- 

 tes i verksamhet, torde kunna antagas, att hans 

 inträde i Bergs-Rådet Friherre Hermelins hus, 

 der han någon tid var informator, allraförst gaf 

 Hällström ett gynnande tillfälle att blifva känd. 



En man med Frih. Hermelins stats-eko- 

 nomiska insigter, hvilka han med det högsta fo-i 

 sterländska nit sökte bringa i handling, fann snart 

 i Hällström den medarbetare han behöfde. 

 Af deras gemensamma bemödanden, — båda sjelf- 

 uppoffrande, den ena njutningen af en stor för- 

 mögenhet och slutligen förmögenheten sjelf; den 

 andra, erbjudande de grundligaste kunskaper, för- 

 enade med den största tekniska färdighet och 

 outtröttlig arbetsförmåga, försakande lugn, be- 

 qvämlighet och alla anspråk på annan belöning, 

 än vissheten om sina arbetens värden, — hvad 

 kunde icke fäderneslandet förvänta, och huru 

 öfverträffade icke Hällström hvad man vanli- 

 gen kan fordra af en mans höfva. 



Hällströms första offentligen utförda ar- 

 beten, voro hans geografiska mätningar och det på 

 dessa grundade stora kart-verk, som till sin början 

 af Frih. Hermelin och sedan af geografiska inrätt- 

 ningen med honom gemensamt föranstaltades. På 

 den förras bekostnad hade Hällström redan 

 1798 börjat samla materialier till teckningen af 

 nästan alla rikets provinser och län, begynnan- 

 de med Finland, som på 6 kart-plancher ut- 

 fördes; derefter, från 1800 till 1818, rikets öf- 

 riga landskap, jemte tvenne general-kartor öf- 

 ver norra och södra Sverige, tillsammans 22 till 



