34 



Sillen kom val t^et ena aret efter det andra, g 

 veckor eller en månad senare ån som den (efter 

 talesättet,) instotte i fjårdarne det sistforflutna året; 

 dock postponerades perioden småningom så, att dea 

 vid cfvannåmnde år icke inkom i fjårdarne forrån 

 i Januarii månad, och igoi i Mars och början af 

 April. Sedermera visade den sig Jultiden aldrati- 

 digast; men eljest i Febr., Mars samt April. 



Uti den rikaste fisketiden hånde dock nästan 

 hvarje år , att Sillen kunnat fiskas i myckenhet 

 också vårtiden , men som saltningsbehofvet redan 

 var uppfyldt och Sillen icke var så fet, att Trän 

 med någon fordel deraf kunde kokas , och oftast 

 vadorne blifvit sondertagne och vadlagen hem- 

 gångne, blef sällan något af denna Vårsill fångad. 

 Når Sillen började visa sig 1747, (och då upptäck- 

 tes genom nocar, hvilka vid Aspbolmen drogos ef- 

 ter Makrill , och i dess ställe befunnes fulla af 

 Sill,) besökte den först den södra Skargården, 

 (som raknäs ifrån Klådesholmarne och söder ut , 

 då den norra går upp till Seten ifrån Klådeshol- 

 marne) till flere år framåt på 1750-talet. Deref- 

 ter fiskades åen endast omkring Marstrand, uti 

 Kongålfs Skargård och i den norra Skargården. 



-JO o 



I Kiådesholmarne har åen merendels funnits i bör- 

 jan af fisket alla åren, och derifrån strukit in I 

 fjårdarnej i öster och norr, allt intill i78o-taler, då 

 den återkom till den södra Skargården och der fi- 

 skades likaså omnigt som fornt i den norra. 



Orsaken tiii desse flyitningar torde val kun- 

 na upptäckas. Vid den liden ville man hårleda 

 den från Trangruinsets fria utlopp i Sjon ifrån 

 Trankokerierne. Men 1 rankokningen var ånnu 

 icke uppfunnen då Sillen flyttade sig norr åt och 

 desse forådiingsverk blefvo i mångd anlagde uti 

 den södra så snart Sillen drog sig deråt, utan att 



