3? 



deras tillverkningaf och sffall föste den derifran 

 uti mer ån 20 år, eller allt intill fiskets slut. 



Såsom, kanske, horande till Sillens natur, bor 

 anmärkas, att Sillen alltid tycktes söka färskt eller 

 sött vatten, emedan den fångades icke endast uti 

 Gotheborgs Riviere och Elfvefjården , utan åfven 

 högt upp i Gotha Elf ofvanfor Gotheborg och uti 

 den grenen, som kallas Nordre Elf. Likasom den 

 efter sin flyttning till norra Skargården, långe och 

 i största myckenhet fångades uti Hakef]ården och 

 ofvan Svanesund , samt uti Gullmarsfjården och 

 allt upp till Saltkällan. Elfve och Bjorkofjårdar- 

 ne hafva också sedermera längst bibehållit fisket. 



Det torde ock fortjena anföras, att, sedan det 

 omnigare fisket upphörde, några båtar med fet Sill 

 som befunnits aga både mjolk och råmm, årligen 

 kommit for 2 — 3 dagar till Torgs vid slutet af 

 Maj eller början af Junii. Denna Sill har blifvit 

 fångad nåra Ny Elfsborg uti Gåsesund; och fån- 

 gas årligen på samma ställe, och år något mindre 

 ån Hostsillen, och alldeles lika med den som fi- 

 skas utanför Warberg och vid Kullen. 



Hvad sjelfva methoden af fisket eller Jisk^ 

 mngssdttet angår, åfvensom den sårskildte skick- 

 ligheten att på djupet upptäcka Sillens gång, kan 

 det af följande , pa de trovärdigaste berättelser fat- 

 tade, uppgift inhämtas. 



Ofvanlore anfördes, att Sillen upptäcktes år 

 1747 af en slump, då en not drogs efter Makrill; 

 huru långe denna redskap brukades år nu mera 

 icke bekant. Troligt år iikvål att V^adfisket icke 

 börjades förr ån kort före eller kort efter 1760, 

 femedan den Sill som då uppfiskades och framgent 

 tilltog , var utan afsåttning innan Trankokningen 

 börjades. A\i fisket med Vad börjats i norra Skar- 

 gårde-n, år så mycket sannolikare^ som Fiskare och 



