39 



ock, såsom formånligasf, om icke s,timmen (i syn- 

 nerhet om den var mycket stor) kunde stångas. 

 Om allt detta underrättades Vadkungen, som med 

 4—5 man befann sig på Vadbåten. Han begaf 

 sig då dit med alla till Vadlagen horande båtarne , 

 och sedan han till någon del profvat riktigheten 

 af uppgifterne, förrättades Vadens kastning, som 

 bestod uti dess mycket rediga utläggning, med den 

 största tysthet som kunde iakttagas, på det att in- 

 tet oljud eller buller måtte bortskråmma Sillen , 

 som vid sädane tillfållen med en forundransvård 

 hastighet aflågsnade sig, om den icke var alltför 

 diupt inträngd uti fjårdarne eller utmattad efter lek- 

 tidens slut, då den kallades dufven. 



Att for en alldeles okunnig beskrifva någon 

 handtering, så att den derefter må kunna verkstäl- 

 las, fordrar att berättelsen blifver någorlunda nog- 

 grann och fullständig. Till den andan år det soin 

 rorer sjelfva Sillsaltniugen har antecknadt. 



Den fångade fårska Sillen infördes ifrån bå- 

 ten vid bryggan med skjufkårror , som voro af 

 Justeraren uppmätte till go kannor ochkrånte; in- 

 komna uti Salteriet urstjelptes de uti bingarne , 

 hvarvid 6 — 8 Gåhlare eller Gåhlerskor ställt 

 sig med knif i fast skaft uti handen, och en tom 

 korg stående på hvardera sidan; de togo Sillen ut- 

 ur bingen med vänstra handen , öppnade strupen 

 vid ganen och uttogo innanmåtet med mycken 

 färdighet, så att råmra och mjolke qvarblefvo ; 

 gåhlen eller råken kastades uti korgen till höger 

 och Sillen uti den till vänster; detta gick så fort, 

 att Gåhlkungen, en gosse om 12 -— rf år knap- 

 past medhann, att uti bingen framskaffa Sillen , att 

 tomma korgen med Sillen uti det kar hvarest den 

 blodsaltades, och råken uti en hog, eller i det der- 



