43 



Ehuru til] en del gående från egentliga åili^ 

 net, att specielt anföra andre foregifne orsaker, tor- 

 de de likväl icke kunna hår förbigås utan berät- 

 telsens stympande. Man har •"') antagit hypothe- 

 sen otn Sillens årliga utvandringar ifrån Isbafvet , 

 ecH man har omtalat de tider, dä Sillen infunnit 

 sig vid Sveriges vestra stränder. Men då utvan- 

 dringarne sagas ske årligen på lika tid , att den 

 stora massan fordelar sig under sin gäng, söder ut, 

 uti flere colonner, så att hvarje kust får sin, då 

 åter densamma uti Cattegat icke visar sig i en 

 sådan ordning, så måste orsaker der forefinnas, 

 som stundom dråsa den dit, och stundom fårdrif- 

 va den derifrån ; och desse orsaker torde val icke 

 utan bestämda och i längre tid fortsatta observa- 

 tioner kunna utforskas. I bor|an af desse Anteck- 

 ningar år också visat, att Sillen uti mångd infun- 

 nit sig uti Bohus Låns inre Skargård, ungefår i 

 60 är, alt längre emellan eller senare ån de forut- 

 gångne åren; så att den till slut kom ö, 7 och 8 

 månader senare , ån dä den först visade sig emot 

 slutet af 1740. talet. Då den finnes på kusten, tor- 

 de man af vindarnes styrka och våderstrek, finna 

 orsaken, att den kommer 3 — 4 veckor förr eller 

 senare till stränderna, men derfore icke till 6 må» 

 nåder och derutofver. Sillfiskare påstå enhälligt, 

 att Sill finnes alla år i myckenhet ute på djupet,' 

 och står, enligt deras talesätt, helt tjockt uti Rän- 

 nan, eller den djupaste segelleden emellan Skagern 

 och Pater-Noster-Skären, och igenom deras Sillfo- 

 sare, Hvalfiskarne, eller igenom långvariga stormar 

 skall tvingas in i Skärgården. I sådant fall, bor- 

 de omtaiikan forma dem att fiska Sillen derute med 



*} D:r Fagejetjs i de anförde afhandlingarne , och sedn^st Hf 



