Sph. appen-diculata. Pers, Syn. p. jo. Schum,\ 



Scell. p. i6s. (bene). (^Albert, et Schwein. L c?^ .\ 



Ic. Tod. /. c. Tab. 12. f, loj (Sph. Ribis.') 



Bast år SCHUMACHERS beskrivning; Persoons^ 



och ToDES hora åfven hit, efter all anledning.'| 



Tvifvelaktig åter år Albertini et Schweiniz,| 



hvaroni såges ^'sphcerulce alice cera nigrofusca totce\ 



farctcs''' — Jag har derfore ansett nödigt, att ut-i 



förligt beskrifva den, sådan den förekommit mig,^ 



vexande på vissnade qvistar af Ribes. j 



Tiifvomo, åro runda, dock olikformiga, 1 — 2« 

 lin. höga, 2 — 3 lin. och derofver breda, utbrytan-! 

 de, omgifna af barkeris ofverhud. Fästet dubbelt J 

 dQt undre, som synas bildat af barken, gulaktigt ,1 

 utdraget, linludet; det ofre hogrodt, uti hvilket 

 sitta några ofullvexte hylshus (subdisticha) insånkrl 

 te, hvilka, då det genomskåres, likna hvita punk-' 

 ter. Hylshiisen måst klotrunda, slåta, glatta, fria, i 

 aållan hopfallande, snarare affallande, brunroda; 

 eller smutsigt purpurfårgade; inuti till en del fyldaj 

 med en hvit massa. Öppningarne fina; men tyd-j 

 ligt vårtlika. 1 



Närmast denna kommer Sph. rufo-fusca. Fries\ 

 Obs. Myc. I. Tab. IV. f. 3 ; men år mindre, fåstetl 

 olika , öppningen naflad o. s. v. ' 



120. SpHiERiA. Berberidis^ casspitibus elongatis,| 

 stromate fusco-atro, sphserulis globosis corruga-i 

 tis rimoso-dehiscentibus, junioribus sordide ru-j 

 bris , mox atris, 



Sph. Berberidis. Pers. Syn. p. p. Albert, eti 



Schwein. p. zg. , 



Vexer på vissnade stjelkar af Berberis, åred 



igenom. ] 



Vexestållet , hvarest den nästan aldrig saknas, j 



gor den lått kand. Men den fortjeo^jr dock, fox. 



