



122 



att först anföra andres anmärkningar om denna 

 vextens skadlighet, innan han erbjuder sina egna» 

 Den Art af Fråken Plinius omtalar, såsom 

 en af Romarne elak ansedd ort, år Akerfrdkeu, 

 och horer således icke hit. 



Hr A. Samselius omformåler i K. V. Aca- 

 demiens Handlingar for 1764, s. 247, att Equise- 

 tum pahistre^ på Svenska kallad Ronnegras eller 

 Kdrr skifte , vexer vid Brukstorp i Axbergs Sokn 

 och år der kand såsom mycket skadlig. Den har 

 så obehaglig lukt, att den icke allenast vråkes af 

 boskap och hastar, utan ock att det grås, som 

 vexer nåra intill, och höet, hvari dea finnes, blir 

 mycket motbjudligt for kreaturen. 



Ka LM anmärker, att åen år skadlig for ha- 

 star, och att fåren tappa ullen efter betet på den- 

 samma. VON LiNNe och GuNNERUs förbigå det; 

 men Haller deremot har korrt anteknadt vex- 

 tens elaka egenskap for Hornboskapen. 



Liljeblad upprepar hvad Kalm anfordt, 

 och Retzius såger att vexten åtes blott af Geten. ^ 

 1 Svensk Botanik förekommer ock å nyo allt hvadj 

 som af förenämnde år i samma åmne uppgifvit. \ 



Vår berömde Naturforskare, framledne Doct. j 

 KoNiG, hvars anmärkningar fortiena fortroende, ! 

 har ock erinradt huru Får på Island vantrifvas af ■ 

 Rårrfråken såsom födåmne. J 



Franske, Engelske och Holländske Ortkån- ■ 

 nare hafva hvarken okadt eller bekråftadt uppgif- ! 

 terne om denne Vextens natur och egenskaper. ] 



J, Pauli i sin ceconomiska Urtebog förbi- \ 

 går Kårrfråken med tysthet. Hornemann åter såf ■ 

 ger, att den år ett bevis på dålig ängsmark, och \ 

 att densamma ar, på lika sått som E. arvense, ^ 

 skadlig for Boskapen. 1 



