i6§ 



CTz=:fCx — O' t'^^ hvilken allmänna form får Co- 

 niska Projectionseqvationer åfven den ofvannåmnde 

 szzS horer, såsom framdeles skall visas. De obe- 

 stämda Constanterne åro, såsom sagt år, tvånne. 



Låt den begårta Chartans gränser i norr och sö- 

 der vara vid Latituderne g och Ä, Fig. i ; så att utom 

 dessa gränser må Projeciionsfelet blifva huru stort 

 som hålst, inom dem bor det största felet vara sa 

 litet som möjligt. Ju större Latitudskillnaden gh 

 år, ju större blifver detta Chartans största fel. 



Det största felet på en Charta kan ej annor- 

 lunda minskas, ån att felen, så vidt möjligt år, 

 fordelas. Låt derfore correctionsfactorerne vid g och 

 h kallas s„, j-^, på samma sått s^ vid en annan 



latitud kf och så vidare; så finner man lått, att 

 då ingen orsak kan uppgifvas, hvarfore Chartan 

 vid den ena grånspunkten skall vara felaktigare, 

 ån vid den andra, "skall det alltid vara förmånli- 

 gast, att satta bagge grånsfelen lika, eller s^zzs^ 



Log. /^-.Log. j-^ = o. 



Denna eqvation kan fullgöras på två sått. 

 Det ena af dessa år, når Log./ ifrån g fram. 

 emot h allt mer och mer aftager, till dess den slut- 

 ligen blir = o; derefter äter tillväxer med samma 

 tecken som den förut ågde, och vid h blir =:Log. s„ 



Detta sker i de så kallade Tcingerande Coniska Prom 

 jectionerne. 



Det andra sattet år , når Log. s ifrån g fram- 

 emot h småningom aftager, vid en Latitud / blir 

 ZZ.O, derefter åter tilltager med motsatt tecken, och 

 vid en Latitud k hinner till ett maximum (eller, 

 om dess dåvarande tecken år — , ett rainimum); 

 från denna punkt mer och mer aftager, vid lati- 

 tuden L for andra gången blir =0, samt emellan 

 L och h återfår samma t^ '"en, som den emellan 



