I70 



t och g ägde, och småningom tilltager, till dess 

 Log. sj^ zz Log. s^. Detta intråfFar i hvarje skaratim 



de^ Conisk Projection. 



I hvar och en sidan åro felen mindre, ån i 

 3en motsvarande tangerande, dar bagge punkteme 

 L och / sammanfalla; ty afstanden Lh och /g blif- 

 va härigenom längre, och felen måste således hin- 

 na att våxa till mycket mer. 



Afståndet Ll blifver for stort, så snart felet 

 vid maximumspunkten k ofverstiger felen vid grån- 

 serne g och h. Då först kunna de på en Charta 

 nödvändiga felen sågas vara så fördelade, som år 

 möjligt, når felen vid Å, vid g och vid h åro li- 

 ka; ehuru med den skillnaden, art felet vid A' har 

 motsatt tecken. Om dessa fel uttryckas genom 

 correctionsfactorernas logarithmer, blifver således 

 Log. s^ zz — Log. s ; Log. s -f Log. j^ =0. Den- 

 na eqvation, tillsammans med den ofvanståen- 

 deLög./^ — Log. J-^^o, anger således den, i af- 



seende pä största felet på Chartan, båsta Proje-^ 

 ctions-raethoden inom hvarje art. 



Af dessa två eqvatiuner böra fördenskull de 

 två constanterne till hvarje Projectionsarts eqvation 

 CTzz/Qx-^c), eller PY=PC^fQx—c^, bestämmas. 

 For den i §. 4 hegårta arten , hvars eqvation år 

 s:^S, uppfyllas Constanternes eqvationer på en 

 gång, antingen frågr.n år om meridianens, eller pa- 

 ralielens, bågar. 



^. 6. Då eqvatorns radie — <3, excentriciteten — ^, 



och parallelens variabla Latitud =:x, år enligt sphe- 



a.cos.x 



roidens natur parallelens radie XZ—- :; — r-. — rrs 



^ (i — e^.sm^.x^l 



och ■ forsca DiiFerentialen af meridianens båge 



a I — " 6 ■" . dx 

 dNXz:- — \ . ' ^, . Om åter P år vinkekn 



